Question:
Chtějí nám zase vládnout? Nejmladší oceněný antikomunista: Nová
garnitura komunistů je u moci. Babiš je komunista pragmatik

ROZHOVOR Andrej Babiš by se dal považovat za novokomunistu a mocenského
pragmatika, který původně vzešel z komunistického prostředí, říká v
rozhovoru pro ParlamentníListy.cz nejmladší držitel osvědčení
protikomunistického odboje, publicista a politický aktivista Dušan Stuchlík.
„Řekl bych, že je určité kádrové propojení mezi komunisty a ANO,“
říká Stuchlík. Paralelu mezi Babišem a komunistickou ideologií by podle
svých slov dlouholetý antikomunista viděl i v tom, jak šéf hnutí ANO
referoval o živnostnících. Podle Stuchlíka je pravděpodobné, že nově
sestavovanou menšinovou vládu Andreje Babiše podpoří právě komunisté.

Komunisté tento týden oslavují výročí Velké říjnové socialistické
revoluce. Co byste jim jako nejmladší oceněný bojovník proti jejich
ideologii vzkázal?

Myslím, že oslavovat toto výročí je zvrhlé. Na druhou stranu by ale bylo
chybou si je nepřipomenout, protože právě touto dějinnou událostí
odstartoval jeden z nejkrvavějších sociálně inženýrských experimentů 20.
století. Ten měl ve svém důsledku mnohonásobně víc obětí než třeba 2.
světová válka, a to mluvím i v souvislosti s následnou expanzí
Sovětského svazu. Takže připomenout ano, ale stejně jako se připomíná
například Šoa, čili holokaust židovského národa. Je to výročí
tragické.

V Rusku se letos, podle všeho, oficiálně neslaví. V čem je ten posun?

V Rusku teď nejsem, takže nemůžu soudit podle aktuální atmosféry.
Nicméně, byl bych opatrný. Může to být samozřejmě autentický postoj
ruských představitelů k Říjnové revoluci, ale stejně tak to může být i
taktický tah, kterým chtějí Rusové přesvědčit Západ, aby mu ukázali,
že nejdou stejnou cestou jako tehdy bolševici. A to říkám v situaci, kdy
jsou v Rusku stále ještě oslavováni lidé jako Felix Džeržinskij (zakladatel
a velitel obávané sovětské tajné policie Čeka – pozn. red.) a
příslušníci tajných služeb se nadále hrdě nazývají čekisty. Takže
zůstává otázkou, zdali je odmítnutí oslav VŘSR míněno upřímně.

Předseda KSČM Vojtěch Filip v rozhovoru pro Haló noviny uvedl, že VŘSR
byla revolucí všech zbědovaných. Jak vidíte tuto významnou událost vy?

Od soudruha Filipa bych v podstatě ani neočekával něco jiného. Já to
chápu, ale samozřejmě se mi nelíbí, že Filip podporuje komunistický,
ideologický odkaz VŘSR. V současnosti nedokážu dohlédnout, jestli to
soudruh Filip míní upřímně, anebo to jenom říká, protože to jeho
spolustraníci chtějí slyšet. Podstatné ale je, že po uchopení moci
Leninem a spol. následovaly popravy a vzniky gulagů, zkrátka třídní válka.
A včetně pohromy, která stihla ruské rolníky a malozemědělce v podobě
„boje proti kulakům“, tedy likvidace prostřednictvím pracovních táborů.
Já jsem přesvědčen o tom, že se pan Filip mýlí, ale jeho postoj nicméně
odpovídá onomu komunistickému pohledu na svět, protože je miliony mrtvých
v zásadě nikdy nezajímaly. Účel pro komunistu vždy světil prostředky.

Antikomunista Vladimír Hučín v rozhovoru pro ParlamentníListy.cz uvedl, že
když bojoval proti komunismu, oslavoval vždy VŘSR poměrně netradičně a to
tak, že vyhazoval věci do vzduchu. Jak jste si toto výročí připomínal vy?

Tak na oficiální úrovni probíhaly oslavy, kterými jsem hluboce opovrhoval.
Že bych ale v té době měl ambice jako pan Hučín, tak to ne. Mně bylo
šestnáct, sedmnáct, takže to co on jsem nedělal. Jinak si ale myslím, že
v očích spousty lidí, kteří nebyli přesvědčenými komunisty, ty
oficiální oslavy ten socialistický režim ještě více deklasovaly. Tedy
samozřejmě v očích lidí, kteří nevěřili v myšlenku socialismu a
komunistického internacionalismu, ty oslavy ještě více zdůrazňovaly
nechutnost toho režimu. Jelikož oslavovat začátek ohromného sociálního
experimentu, který měl za následek miliony mrtvých a miliony lidí v
koncentrácích nejen v SSSR, ale i v jeho pozdějších satelitech, tak to si
myslím, že spoustu lidí odrazovalo.

Zmínil jste termín sociální experiment. Jsou podobné tendence sociálně
experimentovat viditelné i v současnosti?

Bohužel, obávám se, že rozhodně ano . Ale v podstatě si myslím, že
momentálně, možná kromě KLDR a Číny, tyto experimenty neužívají tak
krvavých prostředků a s takovým přímým dopadem na populaci, jako tomu
bylo v případě Sovětského svazu. Nicméně sociální experimenty tady jsou.

Mohl byste být konkrétnější?

Řekl bych, že levicově-liberální kruhy na Západě mají tendenci k
provádění sociálních experimentů, a to v tom smyslu, že zbytku populace
vnucují své, byť možná dobře míněné, nerealistické představy o
fungování společnosti.

Máte na mysli představu multikulturalismu?

Přesně tak, ale patří sem i různé genderové teorie i vámi zmíněný
multikulturalismus. To jsou v podstatě ideologické pohledy na svět. Já
nikomu neupírám, aby si myslel, že takto to na světě má být zařízeno,
že to takhle na světě funguje. Problém ale pro mě nastává ve chvíli, kdy
to dotyčný vnucuje, ať už přes média nebo silově politicky, jiným lidem,
kteří o to zájem nemají. Bohužel si myslím, že levicově-liberální
vnucování svých hodnot ostatním vidíme jak v západní Evropě, tak za
oceánem.

Myslíte, že doba vyplodí nějaký ekvivalent nových disidentů tak, jak jsme
je chápali za socialismu?

Disident je možná příliš silné slovo. Nicméně doba produkuje tlak jisté
části mediálních a politických kruhů, které vytvářejí i situace, kdy
jsou lidé pro své postoje a názory jaksi vystrkováni na okraj. Například v
médiích jim není popřáváno sluchu, anebo existují i snahy je
kriminalizovat. A to z toho důvodu, že jejich názor není v souladu s tím,
co by naši levicově-liberální přátelé rádi viděli jako nosnou ideu,
která určuje běh společnosti.

KSČM v těchto volbách získala jen sedm procent. Znamená to, že Češi už
komunisty nechtějí? V porevoluční éře bývala období, kdy komunisté
skórovali oproti tomuto výsledku dvojnásob…

Já si myslím, a to je můj soukromý názor, že existuje něco jako
starokomunista a novokomunista. Pro toho novokomunistu byste možná mohl dát
název pragmatik nebo mocenský pragmatik. A strana KSČM je strana zejména pro
starší lidi, kteří ten komunismus vnímají v té rigidní formě před
rokem 1990, tedy jak jim říkám starokomunisty. Na druhé straně se podle
toho, jak jsem sledoval své okolí, část voličů KSČM odsunula i k
Okamurovi a k hnutí ANO.

V tomto ohledu za ty novokomunisty nebo mocenské pragmatiky, kteří původně
vzešli z komunistického prostředí, považuji právě například Andreje
Babiše a lidi kolem něj. To je ukázková komůrka pragmatických komunistů,
kteří pravděpodobně, když tehdy do té partaje vstupovali, tak jim ta
ideologie byla v podstatě lhostejná, ale představovala pro ně spíše
jakousi cestu k moci. Koneckonců na to, že v rámci komunistické strany,
tajných služeb i politbyra byly frakce pragmatiků a progresivistů stejně
jako skupiny dogmatických ideologů, poukazují jak pamětníci, tak i
materiály a práce lidí z okruhu zpravodajských služeb.

Já se domnívám, že KSČM je stranou, která je blíž lidem majícím v
tomto ohledu dogmatické vnímání. Hnutí ANO, respektive osoba Andreje
Babiše, je sympatická pak spíše těm, kteří by se dali považovat za
pragmatiky. Ono těch pragmatiků v řadách československé komunistické
strany bylo víc, kteří se později uchytili v politice mimo komunistickou
stranu. Mohl bych zmínit například Mariana Čalfu nebo Vladimíra Dlouhého,
který se posléze absurdně vydává za pravicového politika.

Část voličů se tedy přesunula k podpoře Andreje Babiše. Myslíte, že je
to dobře?

To je volba mezi čertem a ďáblem. Několik let žiju v Ústeckém kraji, kde
KSČM má již druhé období hejtmana a ten kraj vedou. Vedou ho podle mého
názoru velmi špatně. Odmítají se postavit třeba i vůči těm korupčním
kauzám s tunelováním evropských fondů, které tam jsou velmi aktuální. O
starokomunistech si nedělám žádné iluze. Ale nedělám si je ani o
novokomunistech v podání Andreje Babiše.

V čem je Babiš podle vás komunistou?

V první řadě Babiš komunistou z přesvědčení buď byl, když do té
strany vstupoval, anebo stranu využíval včetně její spolupráce s tajnými
službami ke svému prospěchu. O tom, do jaké míry té ideologii věřil,
nemá cenu spekulovat. Podstatné je, že tu stranu zneužil ke zlepšení
svého postavení a k nabytí sociálního kapitálu, který následně
zužitkoval. Podstatné rovněž je, že se obklopil lidmi, kteří mají
stejnou minulost, kteří v StB přímo pracovali. A oni umějí využívat
stejné mocenské praktiky, jakým se v StB vyučili. V praxi tedy není zase
tak důležité, jakou ideologií je kdo aktuálně veden, ale spíše to,
jestli je ochoten podobných praktik jako komunisté využívat. Pro mne je to
prostě zlo a je jedno, jestli je položené na ideologických základech
marxismu-leninismu, nebo jen vedeno touhou po moci. Paralelu mezi Babišem a
komunisty lze nalézt i v souvislosti s tím, jak Babiš referoval o
živnostnících. Ta rétorika mohla a měla vyvolávat závist ostatních
občanů. A jak kdysi formuloval můj bratr: Komunismus je ideologie postavená
na principu závisti.

Aktuálně se nacházíme v povolebních vyjednáváních. Mohou komunisté
sehrát nějakou pozitivní roli coby protipól Andreje Babiše?

To se nedomnívám. Neočekával bych to. Dokonce se domnívám, že pokud
někdo půjde do tiché podpory vlády Andreje Babiše, tak to budou právě
komunisté.

Je tam ta společná minulost?

No tak společná minulost je jedna věc. Řekl bych, že tam je i určité
kádrové propojení mezi komunisty a ANO. Myslím, že bývalí exponenti StB
naleznou víc přátel nebo opory jak u komunistů, tak ve straně Andreje
Babiše než kdekoliv jinde. Jednotícím prvkem, který by mohl dovést
komunisty k podpoře Andreje Babiše, je řekl bych pragmatická politická vize.
Komunistický manifest je koneckonců manifest toho, jak se dostat k moci a jak
zabezpečit, aby si revoluční elita moc udržela. Obě strany mají podle
mého tento mocenský pragmatismus v sobě a myslím, že oba tyto subjekty by
tak snadno mohly najít společné jmenovatele. Mají tam dostatečné
intelektuální kapacity k tomu, aby například činili některé kroky
společně a nikde to hlasitě neventilovali.

S trochou nadsázky by se dalo říct, že se tak vlastně nepřímo komunisté
vracejí k moci. Vidíte paralelu mezi tzv. Vítězným únorem a posledními
sněmovními volbami?

To je zajímavá otázka. Doufám, že paralela tam snad není, jelikož
Vítězný únor znamenal šikanu a tyranii ohromného rozsahu. Nicméně po
mocenské stránce bych se na to mohl dívat jako na paralelu s Vítězným
únorem v případě, že se Andrej Babiš skutečně stane premiérem. Z mého
hlediska pak není podstatné, jestli bude vládnout menšinově nebo
většinově, ale to, jestli ovládne důležitou část exekutivy v podobě
silových ministerstev a tu pak začne využívat k likvidaci či k šikaně
svých oponentů.

Vše nasvědčuje tomu, že prezident Zeman mu tu podporu dává...

Bohužel to vypadá tak, že oni dva jednají ve vzájemné shodě. Nemám pro
to důkaz a ani není třeba se domnívat, že by spolu své kroky nutně nějak
koordinovali, ale v zásadě si myslím, že Miloš Zeman a Andrej Babiš jsou
do jisté míry podobnou krevní skupinou.

Zmiňujete podobnou krevní skupinu. Co na mocenský tandem Zeman–Babiš
říkáte?

Odmyslím-li si, že oba dva byli členové komunistické strany, tak tam
nacházím jakýsi aspekt podobného vnímání moci jako něčeho, co je
žádoucí. Podle mého názoru se oběma pánům držet moc velice líbí a
namístě je zdůraznit, že moc je extrémně silná droga. Stačí se podívat
do dějin a na osudy lidí, kteří vstoupili do politiky. Ta moc spoustu lidí
změní, a to nenávratně. Myslím si, že jak Andrej Babiš, tak Miloš Zeman,
čím více ochutnávali pocit moci, tím větší touhu po ní mají. Miloš
Zeman v rámci České republiky dostoupal až nahoru a myslím si, že Andrej
Babiš má touhy velmi podobné.

Vrací se tedy k moci „stará garda“?

Chybou podle mého názoru bylo, že v Česku neproběhla obdoba toho, co v
Německu po druhé světové válce, a sice obdoba jakéhosi Norimberského
tribunálu. Komunistický režim nebyl nikdy zásadně odsouzen. Sice tu máme
zákon o protiprávnosti komunistického režimu, k zásadnímu pojmenování a
vytěsnění jeho exponentů mimo společnost ale nedošlo. Nedošlo ani k
zásadnímu označení režimu za zlo a k vyvození spoluodpovědnosti všech,
kteří se na něm podíleli. Nepadaly ani tresty. Ti lidé nebyli postaveni
mimo politiku tak, aby se do ní nemohli vracet. V okamžiku, kdy Václav Havel
vyhlásil to své „nebudeme jako oni“, tak vlastně dal podnět k tomu, že
nebudou stíháni komunisté a nebudou stíháni ani důstojníci a agenti StB,
bachaři a všichni ti, kdo se na útlaku a zvěrstvech podíleli.

Pokud tedy nedošlo k vypořádání se s komunismem, tak se těžko můžeme
divit, že nová garnitura pragmatických komunistů je zpátky u moci. Musíme
mít v patrnosti, že tito lidé mají za sebou slušné vzdělání a
disponovali již dříve znalostmi tržní ekonomiky a jsou to tedy lidé,
kteří měli v době, kdy došlo ke změně režimu, oproti běžné populaci
značný náskok.

Mělo tedy tehdy dojít k zákazu komunistické strany?

Ano, já si myslím, že v roce 1990-91 měla být komunistická strana jasně
postavena mimo zákon. Důležití exponenti, kteří se podíleli na
režimních represích, měli být stíháni, souzeni a odsouzeni. A mělo být
jasně řečeno, že ti, kteří se na režimu podíleli, nemohou být adepty
například do politiky nebo do vrcholného byznysu.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Terorismus, genocida – a to my teď podporujeme. Ostrý pravičák Matějka o
dohodě s Tureckem

Celý svět ví, že obchod s lidmi je nepřijatelný. Ten, kdo ho provozuje, je
po právu odsuzován. Platí to např. o radikálech z Islámského státu.
František Matějka (Svobodní) k tomu ovšem dodává, že existují dvě
výjimky. Dva hráči zjevně s lidmi obchodovat smějí. Tím míní Evropskou
unii a její dohody s Tureckem ohledně uprchlíků. Jde navíc o obchod
absolutně nevýhodný.

„Soused k vám domů pošle deset lidí, které nechcete. Abyste se jich
zbavili, vyměníte je za deset jiných a přidáte k tomu 22,5 mil Kč. Deset
vám jich zůstalo, zchudli jste a třesete se, aby jich soused neposlal víc,“
popisuje situaci Matějka.

EU uzavřela s Tureckem dohodu, že vymění tisíce lidí. Některé pošle z
řeckých ostrovů do Turecka a oplátkou dostane jiné ze Sýrie. Už to
vypadá špatně, jenže Brusel k tomu ještě vyplatí Turecku miliardy eur.
Obchod přímo k nezaplacení. Zvlášť, když si uvědomíme, co by měla
Evropa dělat doopravdy. Měla by hájit své hranice. Místo toho je německá
kancléřka Angela Merkelová otevřela a oslabila vyjednávací pozici EU
natolik, že jsme Turecku vydáni takřka napospas.

Celý komentář najdete zde

„Cílená likvidace skupiny lidí je označována za genocidu, ale když jí
aplikuje Turecko proti Kurdům, je v EU trapné politické ticho. Před 14 dny
zastřelili turečtí pohraničníci 9 syrských imigrantů, když chtěli
nelegálně přejít hranici státu. Představte si, jaký poprask by tu byl,
kdyby to na svých hranicích udělali Němci, Slováci, Maďaři, Italové nebo
Řekové. V případě Turecka je v EU opět trapné politické ticho.
Teroristické útoky na území Turecka probíhají pravidelně, v poslední
době sílí, a zatímco ministerstva zahraničí členských států EU varují
své občany před cestami do této země, premiéři podepsali dohodu, jejíž
součástí jsou kroky ke zrušení bezvízového styku,“ pokračuje politik.

Měli bychom si navíc uvědomit, že migranti, kteří přišli do Řecka,
museli napřed projít přes Turecko. Přes stejné Turecko, které nedodržuje
všechny západní demokratické standardy a uplatňuje tvrdší pravidla, pokud
jde o dohled nad svým územím. Navíc má k dispozici velmi početnou armádu,
na rozdíl od EU. Sečteno a podtrženo, Turecko napřed pustilo tisíce
migrantů dál do Evropy a teď Evropu vydírá.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Nová ilustrace odhaluje skrytý význam tradičních námořnických tetování

Než se z tetování stalo trendy módní rozhodnutí, bylo v mnoha kulturách
po celém světě tabu, a to včetně Americké společnosti. Ještě před pár
desetiletími byly jedinými skupinami, které se odvažovaly čmárat si po
kůži, vojáci (obvykle patřící k Námořnictvu), cirkusoví umělci a lidé,
kteří žili na „okraji“ společnosti (včetně motorkářů).

Podle knihy 100 let tetování se obvykle u Námořnictva dostávalo tetování
jako určitý „druh vlasteneckého činu.“

Umělec Paul Rogers byl jedním z prvních uměleckých tatérů, kteří
zdobili kůži vojáků; k jeho typickým vyobrazením patřily americké vlajky,
oblá srdíčka a baculaté ženy. Během let námořnická kultura ovlivňovala
to, jaké vzory se lidem kreslily na kůži, a tak se zrodila ikonická „námořnická“
tetování.

K tradičním tetováním, která dostávali námořníci, patřila celá řadu
motivů v sadě od střemhlav se vrhajících vlaštovek, přes zkřížené
kotvy až po námořní hvězdy. Nyní se nám konečně, díky nápomocné
ilustraci od „Dobrodružné karikaturistky“ Lucy Bellwood, dostalo
vysvětlení, co mnoho z těch tetování znamenalo – a znamená až do
dneška.

Ta šikovná ilustrace zvaná Umění námořníka vyobrazuje tetovaného
zcestovalého lodníka, jehož celé tělo je pokryto tetováním. Každé je
pojmenováno a definováno. Jak hlásí MyModernMet, každý symbol vypráví
příběh o cestách absolvovaných po volném moři.

Vsadili bychom se, že nebudete vědět, že vlaštovka znamená odcestovaných
5 000 námořních mil nebo že Polynésanka znamená amerického námořníka,
který cestoval na Havaj. Některá tetování znamenají štěstí, zatímco
jiná znamenají směr do námořníkova domova.

Odhalte, co tradiční námořnická tetování znamenají, prohlédnutím
níže uvedené ilustrace:

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
A bouchá se šampus. Český národ zle vtipkuje o smrti doktora Altnera,
kterému ČSSD dlužila peníze

Krátce poté, co se objevila zpráva o smrti bývalého advokáta Zdeňka
Altnera, který na ČSSD na konci března letošního roku vysoudil 337 milionů
korun kvůli kauze Lidového domu, se sociální sítě začínají plnit
komentáři.

Altner se s ČSSD dlouhá léta soudil o peníze za to, že ji v devadesátých
letech (úspěšně) zastupoval ve sporu se státem o Lidový dům. Soudy mu na
konci března daly za pravdu a ČSSD uložily, že musí advokátovi zaplatit
18,5 milionu korun a smluvní pokutu, která činí 318 milionů Kč. Sociální
demokraté proti rozsudku podali dovolání, kterým se aktuálně zabývá
Nejvyšší soud. Spor pravděpodobně přejde na dědice Zdeňka Altnera.

Skutečnost, že advokát zemřel dříve, než mu ČSSD musela vyplatit
několika set milionovou částku, vzbudila na sociálních sítích krátce po
zveřejnění zprávy pozdvižení.

„Zemřel Z. Altner. Vzhledem ke stavu našeho soudního systému tipuju, že
je z dluhu ČSSD venku. V LD bouchá šampus,“ zveřejnil jeden z uživatelů
Twitteru. „Zemřel právník Zdeněk Altner, s nímž ČSSD prohrála spor o
337 milionů… A máme to zadarmo!“ připojil se další.

„Zemřel Altner. Zajímavá taktika ČSSD, neplatit a počkat, až všichni
věřitelé zemřou,“ podotkl uživatel Poslední skaut. „TVL, v Lidovém
domě se bude tančit do rána! Altner zemřel!“ myslí si také na Twitteru.

„Mám takovej menší dluh u spořky. Asi taky budu vyčkávat se splácením.
#nějaktodopadne #tačástkatakynesouhlasí,“ nadhodila Pavla Kubálková.

Student práv Václav Ágh si povzdechl, že „pomalá spravedlnost je
nespravedlnost“.

Objevují se i ostřejší komentáře, které viní ze smrti Altnera ČSSD. „A
ti oranžoví křiváci mají na jeho smrti zásadní podíl,“ myslí si Karel
Janeček. Nebo šéfa ČSSD a premiéra Bohuslava Sobotku, který prý mohl
naznačit, že z vlády nevyhodí toho, kdo ho zbaví problému s Altnerem. „Sobotka
v pátek na vládě: ‚Kdo mě zbaví problému Altner, ten zůstává,‘“
naznačil Martin M. Žák.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Tereza Spencerová: Putin je nový šerif. USA slábnou, čeká je bouře.
Revoluce. A tady každý něco mele, je to nechutné. Na Hradě je chaos

OKNO DO SVĚTA TEREZY SPENCEROVÉ Boje v Mosulu i Aleppu, prezidentské volby v
USA, chaotický postup Pražského hradu, křik na Zemana, vývoj na Ukrajině a
dění v Asii, kde Američané ztrácejí půdu pod nohama. To tentokrát v
rámci svého pravidelného shrnutí týdenních události na
ParlamentníchListech.cz rozebírá editorka Literárních novin a analytička
Tereza Spencerová.

Průšvih stíhá průšvih, průzkum stíhá průzkum. Tak to vypadá ve
finiši předvolební kampaně v USA. Těmi průšvihy myslíme e-mailové
trable Hillary Clintonové, které začala rozvrtávat FBI. Jak je možné, že
ani armáda právníků a lobbistů Hillary neochránila? Může jí toto
prohrát volby, jak již některé průzkumy naznačily? Již jednou jsme
uváděli, že i demokratičtí voliči považují Clintonovou za
nedůvěryhodnou – zůstanou tedy doma? Co byste teď dělala na jejím
místě? A mimochodem – do jaké míry asi musel i Donald Trump, považovaný
za antiestablishmentového kandidáta, udělat dohody s establishmentem, tedy
zbrojními koncerny, bankami, korporacemi a Wall Streetem?

Už aby ten cirkus byl za námi! Čím dál víc se ukazuje, že za hromadami
e-mailů o Hillary Clintonové a její kampani nestojí Rusko, ale nějací „insiders“,
jejichž motivy mohou být různé. Například Wall Street Journal nyní
přinesl zajímavé svědectví o svého druhu „vzpouře“ uvnitř FBI,
jejíž vyšetřovatelé dospěli k závěru, že mají dostatek důkazů proti
neslavné Clintonovic nadaci, ale ministerstvo spravedlnosti jim už loni
nařídilo celou kauzu odložit. A tak „najednou“ před volbami kdosi začal
WikiLeaks zásobovat e-maily…

Upřímně ale přiznávám, že netuším, jaké je skutečné pozadí celé
té kampaně proti Hillary, stejně jako nevím, jestli jí může zlomit
politický vaz, ale máme ještě týden, takže se něco hrozného ještě
může objevit i na Trumpa, aby se síly vyrovnaly, byť i za cenu propadu na
samé myslitelné dno. A netuším, jestli voliči demokratů zůstanou doma;
při pohledu na všechny ty kbelíky špíny bych se jim nedivila. Ale počkejme
si.

Na Ukrajině objevili nám dobře známou zábavu: Majetková přiznání
politiků. Co z poměrně bizarních zjištění, která z odevzdaných
dokumentů vyplynula, vás zaujalo? Minule jsme mluvili o bídě na Ukrajině,
čili jak zbědované obyvatelstvo informace o mamonu svých politiků vzalo?
Jsou už Ukrajinci zvyklí na vše?

Je nutné předeslat, že ona přiznání nebyla učiněna dobrovolně, ale pod
tlakem Západu, který v tom spatřuje jakousi nutnost k dalším reformním
krokům. Pokud by to Kyjev odmítl, západní „partneři“ hrozili, že sami
zveřejní své poznatky o majetcích ukrajinských politiků, a to by mohlo
být mnohem horší – mohla by se totiž objevit pravda. Takhle si kyjevští
politici a státní úředníci mohli fakticky vybrat, co přiznají a co
zatají, a i tak byl výčet jejich majetků, které asi nějak mohou doložit,
až neuvěřitelný…

Nejvíc mě ale pobavilo prohlášení generálního prokurátora, že nechá u
politiků prověřit původ hotovosti nad 100 tisíc dolarů. To by fakticky
znamenalo, že vyšle své inspektory „proti všem“, kdo na Ukrajině mají
nějakou vyšší funkci, protože oněch přiznání bylo zveřejněno něco
přes sto tisíc. To jako že stát ovládaný oligarchy a postavený na korupci
najednou, ze dne na den, otočí? Jako že si kapři vypustí rybník? Přitom
manželka prokurátora sama přiznala, že má v „keši“ 250 tisíc dolarů
a 50 tisíc eur… Fakt netuším, komu jsou podobné proklamace určené, ale
na Ukrajině zaujmou jen pár posledních „nadšenců“.

Je jasné, že obyčejní – vesměs chudí – Ukrajinci věděli, že jejich
politici jsou superbohatí zloději, ale teď se to tak nějak potvrdilo,
černé na bílém. Možná se tím trochu pozmění pohled občanů na ty své
„tam nahoře“, vládu i opozici, a propast nedůvěry mezi nimi se jen dál
prohloubí. Co to může znamenat pro budoucnost země, si dnes dost dobře
neumím představit. Nic konstruktivního to ale být nemůže.

Naše zbraně vítězně postupují na Mosul, v nadsázce referuji česká
média. Je tomu skutečně tak? A kam postupuji turecké zbraně, které nikdo
do Iráku nezval, ale stejně jsou tam? Co se týče Aleppa, Rusové už asi
zkrátka zjistili, ze jinak než po zlém to nepůjde. Má někdo představu,
kdy by mohlo být hotovo? A mimochodem, mezi vyznamenanými na Pražském hradě
byla i naše velvyslankyně v Damašku Eva Filipi, kterou pan prezident při
předávání medaile dokonce pohladil po tváři. Zaznamenali její ocenění v
Sýrii?

Ofenzíva proti asi milionovému Mosulu už vstupuje do třetího týdne a
irácká komanda se probila na předměstí, takže se sice postupuje, ale nijak
rychlé to není. Na jednu stranu platí, že žádná z pestré škály
útočících stran dopředu netvrdila, že to bude nějaká „bleskovka“, na
stranu druhou OSN uvádí, že si Daeš v Mosulu za „živé štíty“ vzal
přinejmenším 25 tisíc civilistů. Pokud k tomu přidáme odhady, podle
nichž v celém Mosulu operuje asi pět tisíc teroristů z Daeše, vychází
nám pět „živých štítů“ na každého z nich. Když Američané minulý
týden tvrdili, že už vybombardovali až 900 bojovníků Daeše, tak… tak se
„nabízí pohled“ na utajovaný masakr.

Nicméně, je tu pořád dokola ona – silně nehumanitární -- otázka, o
které jsme se bavili už mnohokrát: Co s bojovníky Daeše? Sami se nevzdají
a ani se nerozplynou někam do ztracena, a cestu do Sýrie už mají z větší
části odříznutou, takže je možná třeba pracovat s cynickým kalkulem na
principu poměru „ceny a výkonu“. Je přece jasné, že bez civilních
ztrát se Mosul osvobodit prostě nedá. A je tak strašné osvobodit milion
lidí za cenu 25 tisíc lidských životů? Zní to hrůzně, ale…

Máte pravdu, že se asi cosi děje i v tom džhádistickém Aleppu, odkud
některé agentury hlásí kapitulační nálady zaznívající snad i z úst
tamních velitelů Al-Káidy, zatímco jiní velitelé jsou připraveni bít se
až do konce a nechat si u sebe civilisty. Nicméně, jejich bojová morálka
musela utrpět, když se jim v uplynulých dnech nepodařilo probít se ven –
v západních médiích se tomu říkalo „prorážení obklíčení“, ale v
praxi to byl vlastně jen útok na rezidenční čtvrti v „syrské“ části
Aleppa. Západem chránění džihádisté tam dokázali pobít jen asi stovku
civilistů, než je syrská armáda se svými spojenci zatlačila zpět. Rusové
v každém případě zničehonic oznámili, že k existujícím šesti
otevřeným humanitárním koridorům přidali další dva určené výlučně
pro ozbrojence, přičemž jim dali ultimátum do pátku. Čili, něco se asi
děje a v pátek uvidíme, co. Pokud tedy vůbec něco.

A jestli si v Sýrii všimli medaile pro paní Filipi? Tak to opravdu nevím,
nenapadlo mě to zjišťovat. Tak do příště, jo? Já jí ale v každém
případě gratuluju z celého srdce. Je jednou z mála lidí u nás, kteří
rozumějí Blízkému východu! A jednou z mála lidí na svém místě!

Ministr zahraničí Lubomír Zaorálek tak trochu srovnal dalajlámu s Konrádem
Henleinem, přičemž pak se za to omlouval. Demonstranti na 28. října mávali
fotkami Zemana s nápisem „Ten Pi-tchus“, aby dali najevo, že se jim
nelíbí sbližování s Čínou. Politici se hádají, jestli „prohlášení
čtyř“ bylo nutné, či bylo lokajské. Ministr Herman se hádá s ostatními,
co ohledně dalajlámy slíbil či neslíbil... Co si o tom všem pomyslet? Jak
je to s tím hrbením se před Číňany a jakou diplomatickou váhu ty
zmíněné jednotlivé akty mají? Pokud nějakou.

Jak už jsem řekla minule, pro mě ta kauza skončila ve chvíli, kdy dva
čeští ministři a jeden slovenský velvyslanec potvrdili, že pan Herman lže.
Když pak ještě Kanada potvrdila tezi – mimochodem, neuvěřitelně
chaotického -- Hradu, tak už nebylo co řešit. A všechno, co se odehrává
od těchto chvil, je už jen jen neuvěřitelně nechutné. Každý si něco
mele, každý si vznáší nějaké nároky, každý má pravdu… A když k
tomu pan Herman ještě prohlásil cosi v tom duchu, že se pro spoustu lidí
stal zosobněním pravdy, nebo tak něco, tak to už je na psychiatrickou
diagnózu. A na diagnózu jsou i naši političtí i nominální křesťané,
kteří se nedlouho poté, co obrali stát o desítky miliard, vrhli na
buddhismus a snad i marxismus.

Asi se shodneme, že v těchto prolhaných dnech a „neklidných týdnech“
začíná prezidentská kampaň, ale co přitom vlastně vidíme? Hermana,
který lže a na kritiku s oblibou reaguje odpovědí na cosi, co ani nezaznělo,
a přitom se tváří tak sebevědomě, že za ním musí stát fakt nějaká
velká síla. Vidíme pana Gazdíka, postavičku bez charismatu i tématu,
která si (on by jistě namítl, že jen v legraci) už dnes nárokuje všechna
křesla ve vládě. Překvapivě zakřiknutého Michala Horáčka, který je na
rozdíl od těch dvou fakt chytrý chlap, ale na akci „v podhradí“ se
proměnil v podivně tragikomickou figurku. Vidíme Hrad, který se
neuvěřitelně zapletl do jinak vcelku jednoduché věci „má dáti – nemá
dáti“. Socdem padá, a tak si nemůže dovolit rozpad vlády, v níž se
spousta lidí obviňuje ze lhaní, a tak přichází koncept „padouch nebo
hrdina…“ Ministr Zaorálek, který nejdřív vyhrožuje zveřejněním
vládního závazku ohledně společné zahraniční politiky, proto o pár
hodin později souhlasí s tím, že „od příště“ už budou všichni
konzultovat své nápady jen a jen s ním.

Obávám se, že tahle detektivka nám bude utnuta před koncem, aniž bychom se
dozvěděli jméno „vraha“. Současně je to ale názorná ukázka stavu „demokracie
v Česku“, která na náladě fakt nepřidává.

Jo, a viděli jste na facebooku ten vtípek, že nám Herman 17. listopadu
představí svou tetu? Teda, doufám, že je to jen legrace…

Vy jste se ale ptal na tu Čínu. A co ta má s bojem o moc u nás vlastně
společného?

V Asii se odehrávají některé pozoruhodné věci. Nejenže hubatý prezident
Filipín Rodrigo Duterte sprostě nadává Obamovi a pěstuje dobré vztahy s
Čínou, ale do Číny přijíždí i prezident Malajsie, která byla vždy
pevně loajální k USA. Sype se Američanům jejich vliv v jihovýchodní Asii?
Mají tam uzavřenou kolektivní obchodní dohodu, mají tam vojsko... Jak moc
jim tam Číňané mohou ublížit? A chtějí? Dále, pokud jde o Asii, jsou
zajímavé čím dál častější kontakty Ruska a Japonska, Kurily Nekurily.
Co Západu hrozí z této strany?

Máte pravdu, že se právě v tomto – pro nás hodně vzdáleném regionu –
dějí věci. Vliv Spojených států obecně slábne a země jihovýchodní
Asie a Tichomoří to cítí. Namísto dekád pod patronací USA se jim najednou
na protějším břehu vyloupla supermocná Čína, a jejich kalkul je vcelku
logický – musíme vycházet se silným sousedem podle principu „košile
bližší než kabát“. Filipíny, které byly uplynulých sto let
považovány za americkou „nepotopitelnou letadlovou loď“, pod Duterteho
vedením radikálně změnily kurz, a už jen fakt, že mohl být tak silně
protiamericky zaměřený chlapík suverénně zvolen prezidentem, ukazuje na
změnu ovzduší. My to u nás tady necítíme, protože nás média a
někteří politici udržují v jakémsi virtuálním světě, ale znám to z
Blízkého východu – v Káhiře, Bejrútu, Damašku -- tam si všichni už ze
Západu dělají legraci. Mimochodem, tuhle New York Times zveřejnil komentář
s titulkem „Izrael ví, že novým šerifem Blízkého východu je Putin“.
No comment.

Takže plně chápu nálady v zemích, které jsou hnedle u Číny. Pojďme
spolupracovat a neprohrajeme, říkají si. A když nyní po Filipínách
přichází i Malajsie s tím, že už nechce americké válečné lodě, ale
koupí čtyři korvety v Číně, tak je to skoro revoluce. Pro obě země je
spolupráce s Čínou fakticky dosažením stavu, kdy obě strany vyhrávají
– a USA prohrávají. Bude mít Washington sílu to změnit? Nevím, protože
se hraje o riziko možné války s Čínou. Dosavadní americké války vždy
jely podle mustru „co nejvíc toho vybombardovat a beztak nezvítězit“.
Jenže to byly války proti Iráku, Libyi, válka v Afghánistánu se táhne
neuvěřitelný šestnáctý rok… Čili, žádní skuteční „soupeři“
pro americkou supervelmoc, a přesto se triumf nedostavil.

A pak je tu ono Japonsko. Samozřejmě, že je potřeba počkat ještě pár
měsíců, ale Tokio při pohledu na čínsko-ruské sbližování nechce
zůstat bokem – „kdo chvíli stál, už stojí opodál“ – a je
připravené vyřešit vše, co ho zatím rozdělovalo s Moskvou, ještě do
konce roku. Tak to alespoň tvrdí japonští politici a koneckonců to
potvrzuje i Putin, který se zanedlouho chystá do Tokia. A pokud to „klapne“,
tak to bude fakt „revoluce“ v mezinárodních vtazích. A názor USA bude
zajímat čím dál méně států. Pro Ameriku v Asii začíná sezóna
dokonalé bouře. Ještě že mají naše pražské „podhradí“…

Část české levice tvrdí, že Zeman není levicový politik. Když už
každopádně hovoříme o levici, tak jak by vypadala inventura těch nových,
slibných progresivních levicových směrů? Jeremy Corbyn, španělští
Podemos, Alexis Tsipras... Kdo dává evropské levici naději a kdo spíše
zapadl s vozem do bláta? A mimochodem, s jakými pocity jste pozorovala
schvalování obchodní dohody mezi EU a Kanadou, kterou komplikovalo belgické
Valonsko? Pokud bychom to brali jako rozcvičku před schvalováním dohody TTIP,
tak skončí nepřátelé TTIP jako Valoni? Tedy, budou zlomeni a dohoda s USA
bude, i kdyby hrom bil? A vrátíme-li se k původnímu tématu: Pojímají
evropští levičáci téma TTIP dostatečně vážně a šikovně? Zatím
vítězí rétorika ve stylu „strašně na tom vyděláme, a kdo to nechce, je
blboun“.

Nevidím v Česku levici, kterou bych chápala, i když s ní současně
souhlasím, že Zeman není levicový politik. A už jen jak to říkám, tak je
to na další diagnózu, tentokrát moji. Problém je, že evropská levice
možná i existuje, ale začíná od nuly, na lokální, národní úrovni.
Třeba u nás není žádná politická strana nebo hnutí, které by se třeba
k Podemosu nebo ke Corbynovi chtělo – nebo mělo vůbec energii –
přiblížit, a socany a komunisty za levici nepovažuji, protože k tomu nemám
jediný důvod.

Co se týče dohod, tak ano, kanadská CETA je asi ze všeho nejvíc „proražená
díra“ do trupu evropské lodi, která podle posledních záchvěvů rozumu
proražena být nechtěla. Chci říci, že pro Ameriku jsme možná poslední
bezproblémový trh – díky jejich „fanouškům“ v evropské a české
politice nám sem „nalejou“ všechno, co už nedokážou lít do regionů,
které se jim vzepřely. A vzhledem ke klasické poučce, že Evropa je pro USA
konkurentem, je ponížení EU z hlediska Spojených států naprosto logické.
A spousta politiků v Bruselu nebo na národních úrovních tomu masochisticky
napomáhá. Bůh suď proč, ale předpokládám, že hlavním motivem bude
jejich osobní „well-being“. Zas něco, co na náladě rozhodně
nepřidává.

Závěrem tradiční otázka. Co dalšího bychom měli během příštího
týdne sledovat?

Příště se sejdeme už po amerických volbách, takže to bude bezpochyby
hlavní téma nadcházejícího týdne.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
„Miláčci!“ Mirek Topolánek se na tiskové konferenci posmíval novináři
z Respektu. Pak poslal do kamer vzkaz Zemanovi. Došlo i na Dalíka

Mirek Topolánek vystoupil na své první tiskové konferenci v roli
prezidentského kandidáta. Zazněl projev, na nějž jsou lidé, kteří Mirka
Topolánka znají, zvyklí. Prezidentský kandidát promluvil od plic. Setřel
novináře z Respektu a poslal několik vzkazů prezidentovi Miloši Zemanovi.

„K tomu malá poznámka, abych utnul ty spekulace. Já jsem úmyslně stál o
širší podporu v senátu, kde jsem politicky vyrostl,“ poznamenal na úvod
Topolánek. Získal nominaci z více klubů a je za to velmi rád.

Hned na startu kampaně by prý rád uvedl na pravou míru některé informace.
„Já o sobě čtu spoustu věcí a říkám si: o kom to proboha píšou. Bylo
by dobré, abychom si na úvod řekli, kdo je to Mirek Topolánek,“
rozjížděl se zvolna prezidentský kandidát.

Osmadvacet posledních let prý prožil celkem ve čtyřech periodách. Prvních
sedm let podnikal, velmi úspěšně. Založil všechny své firmy. „Dělá mi
radost, že většina z těch firem dodnes žije. I když jsem se většiny v
dalších obdobích zbavil,“ upozornil Topolánek.

Jeho druhé období začalo vstupem do senátu a skončilo zvolením do funkce
předsedy ODS. „Ta třetí sedmiletka, tu jsem si pracovně nazval období
vrcholné odpovědnosti, kdy jsem stranu připravoval na volby. Ty jsme všechny
vyhráli. A tuto etapu já uzavírám listopadem 2009, kdy jsem odešel ze
sněmovny znechucen politikou,“ rozvíjel dál příběh Topolánek.

Následovala doba, kdy se prý musel dostat ze dna, kdy ho ani lidé na ulici
nezdravili. Postupně se ale vše v dobré obrátilo. „Z tohoto období mám
velkou radost. Mám skvělou práci, zasadil jsem strom, zplodil jsem syna. Ale
toto období skončilo minulé úterý. Proč, k tomu se ještě dostaneme,“
pokračoval Topolánek.

Minulé úterý Topolánek viděl společnou tiskovou konferenci Miloše Zemana
a Andreje Babiše a zděsil se. To, co viděl, mu prý připomínalo komedii,
jenže to byla smutná realita.

„Chci svou kandidaturou dosáhnout mimo jiné toho, abychom si pamatovali
Miloše Zemana jako politika, který přivedl Českou republiku do NATO, a ne
jako člověka, který znásilňoval českou ústavu,“ vypálil Topolánek.
Jde do toho prý také proto, aby šetřil zdraví Miloše Zemana. Nepřeje si
navíc, abychom se pod taktovkou Miloše Zemana sunuli k nějakým
nedemokratickým zemím ležícím mimo EU. „Jdu do toho, protože mě to
baví, protože na to mám, přestože vím, co mě čeká,“ pokračoval
Topolánek.

Jako dlouholetý politik je Topolánek připraven zvládnout to, co ho čeká.
„Já si s sebou nenosím staré křivdy a nebojuji staré války, což v
české politice není úplně obvyklé. Nikdo, včetně mých politických
soupeřů, nemůže říct, že bych ho někdy podrazil. To se klidně zeptejte.
Nabízím vnitřní integritu a nabízím respekt k pravidlům. Mnohokrát jsem
si také vyzkoušel, že jsem schopen spojovat, přestože jsem kontroverzní,
tak dokážu druhé pro něco nadchnout, dokážu zahlazovat příkopy,“
pravil Topolánek s tím, že to bude v dnešní poněkud rozhádané
společnosti důležité.

Je si také vědom svých slabých stránek a hodlá pracovat na jejich
zlepšení.

„Než skončím, mám výzvu ke svým soupeřům. Já si každého, kdo je v
této době ochoten jít do té mlýnice, nesmírně vážím. Rád usednu s
Milošem Zemanem před televizní kamery a budu se s ním přít. Pane
prezidente, v Jižním Súdánu je válka. Já už tam fakt bejt nechci. Já
zůstanu radši tady,“ sdělil na tiskové konferenci na dálku Zemanovi.

Prezident minulý týden na televizi Barrandov vyzýval, aby se věnoval svému
podnikání tam někde v Africe a „nepletl se do politiky“.

Jednu věc se Topolánek rozhodl vyvrátit hned na úvod. Až bude prezidentem,
nedá prý milost Marku Dalíkovi, byť spolu prožili dobré i zlé. „Mohu si
myslet cokoli o verdiktu soudu a také si to myslím, ale respektuji tento
verdikt,“ zaznělo také z úst prezidentského kandidáta.

Když se tisková konference blížila ke konci, dopředu poděkoval sponzorům.
Prozatím na svůj transparentní účet vložil jen svých sto tisíc korun.

Poté Topolánek reagoval na dotazy médií. První otázka přišla z České
televize. „Kdy začne vaše prezidentská kampaň?“ zeptala se novinářka.
„To je skvělá otázka,“ smál se Topolánek. „Prezidentská kampaň už
dávno začala,“ dodal obratem. „Mirek Topolánek“ prý není značka,
která potřebuje nějakou významnou prezentaci. „Je to přímá volba, tak
ten kontakt s voliči je důležitý,“ řekl Topolánek. Podle všeho svou
kandidaturu hodlá opřít o své osobní nasazení v ulicích českých,
moravských a slezských měst.

Topolánek však odmítl zareagovat na útoky Andreje Babiše vůči své osobě.
„Pokud vím, tak Andrej Babiš nekandiduje na prezidenta,“ řekl pouze.
Odmítl také reagovat na kauzy spojované s jeho vládou – např. kauzu
Jiřího Čunka (KDU-ČSL). Na tu se ho ptal novinář Ondřej Kundra z Respektu.
„Miláčci,“ smál se už poněkolikáté během svého vystoupení
Topolánek, když se mu Kundra představil.

Poté jasně řekl, že nenese osobní odpovědnost za Jiřího Čunka a za
řadu jiných kauz, které jsou s ním spojovány, ačkoli s nimi nic
společného nemá, takže se k nim také nebude vyjadřovat.

„Neřekl jste jedinou věc, která by byla relevantní. Já jsem nikdy nebyl
obviněn, nikdy jsem nebyl stíhán, takže vaše otázka mi přijde
zavádějící. Já se nevyhýbám odpovědím na něco, co je relevantní.
Politickou odpovědnost za své kroky jsem vyvodil,“ řekl Topolánek. Ale
nebude prý odpovídat na otázky, které jsou z ranku „patnáct let starého
smetí“.

Odmítl prozradit taktiku, kterou chystá pro obě kola prezidentské volby.
Bude čelit kvalitním protikandidátům, ale až na Topolánka mají prý jedno
slabé místo, nemají zkušenost s politickým řemeslem. „Viděl jsem to u
Jaroslava Kubery, ale ten nakonec nekandiduje, tak to vidím jako přednost svou,“
zdůraznil prezidentský kandidát.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
The Nation: USA brzy zradí Kurdy

Syrští Kurdové by měli být připraveni na brzkou zradu ze strany USA,
píše dopisovatel žurnálu The Nation, bývalý spolupracovník Ministerstva
zahraničí USA Jamen Carden.

„Oni jsou nejefektivnější silou v boji s Islámským státem (organizace
zakázaná v Rusku — red.). Jejich spojenci v USA a na Západě se jich ale
pravděpodobně brzy vzdají," píše Carden. Říká, že náležitý signál
byl až příliš očividný, než aby bylo možné ho ignorovat."

Carden definuje dva příznaky, které ukazují na to, že Washington je
připraven zříci se podpory Kurdů.

První příznakem je demonstrace loajálnosti USA ve vztahu k Turecku, která
považuje syrské Kurdy za teroristy.

Carden se odvolává na řadu nedávných kladných prohlášení amerického
prezidenta vůči Ankaře. V polovině února Barack Obama řekl, že nemá cenu,
aby Kurdové v Sýrii využívali vzniklou situaci k tomu, aby dobývali nová
teritoria.

Tehdy prezident také řekl o podpoře Turecka jako spojence NATO. Carden
zdůrazňuje, že téměř současně s tím informoval turecký premiér Ahmet
Davutoglu o plánech Ankary pokračovat v bombardování Kurdů na severu Sýrie.

Druhý příznak, o němž dopisovatel The Nation hovoří, se týká toho, že
Lidové obranné jednotky — ozbrojené jednotky syrských Kurdů — pomáhaly
Rusku v Sýrii.

Carden říká, že Kurdové v očích USA „nehřešili" jen spoluprací s
Ruskem, ale i válečnými zločiny. Bývalý velvyslanec USA v Sýrii Robert
Ford v lednu při vystoupení před Komisí parlamentních představitelů
ozbrojených sil řekl, že kurdské jednotky „vykonávají válečné
zločiny, když se snaží uspokojit své teritoriálním ambice".

Jedná se o to, že několik měsíců po publikaci první zprávy Amnesty
International byla publikována druhá, protentokrát s obviněními proti
iráckým Kurdům. Podle informací organizace měla „Regionální vláda
Kurdistánu" násilím přesídlit arabské obce a zničit celé vesnice.

Carden zdůrazňuje, že pracovníci Amnesty International se měli při
zpracování dokumentu orientovat na svědectví „více než sta lidí", a to
v oblasti, kde byly miliony nuceni opustit své domy.

Na zprávu Amnesty International zareagovali představitelé „Regionální
vlády Kurdistánu", kteří konkrétně řekli, že velká část „zničené
společnosti" je výsledkem buď útoků vojsk koalice na pozice IS, nebo
výbuchů, které provedli teroristé.Kurdské zamítání ale média příliš
nezajímalo. Posledních několik měsíců se na Západě snažili vykládat
fakta tak, aby to šlo na ruku Turecku.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Pchjongjang označil ekonomickou dohodu se Soulem za neplatnou

Severokorejský výbor pro mírové sjednocení vlasti prohlásil
prostřednictvím korejské Ústřední telegrafické agentury za „neplatné“
všechny dohody o ekonomické spolupráci a výměnách mezi oběma zeměmi,
oznámila agentura Kiodo.

Včera bylo oznámeno, že KLDR uskutečnila starty dvou balistických raket
malého doletu směrem k Japonskému moři. Podle údajů jihokorejských
armádních činitelů byly rakety odpáleny z území provincie Severní
Hwanghe a spadly do vody východně od přístavního města Wonsan na
východním pobřeží KLDR po tom, co proletěly vzdálenost asi 500 kilometrů.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
"A co jeho oplzlé vulgární texty?" Zelená náměstkyně Krnáčové chce
udělit Bangovi cenu města. A už to zle schytala

Náměstkyně pražské primátorky Petra Kolínská (Strana zelených) je
natolik uchvácena bojem Radka Bangy proti nenávisti, že se rozhodla jej
navrhnout na udělení Ceny hlavního města Prahy.

Banga alias Gipsy.cz odešel v sobotu v Hudebním divadle Karlín na protest ze
sálu poté, co skupina Ortel zpívající nacionalistické texty vyhrála
stříbrného slavíka. „Atmosféra ve společnosti v poslední době houstne,
jazyk nenávisti začíná být stále více normou, a to i mimo sociální
sítě. Hudebník Radek Banga se s tím snaží nejen svojí tvorbou bojovat,“
pochválila Bangu Kolínská. V posledních dnech se totiž internet plní texty
jeho písní, kde se leckdy nedá najít slušný výraz. Kolínská si však
všímá toho, že Banga se řadu let podílí na projektu ‚Když chceš, tak
to dokážeš‘ zaměřeném na prevenci rizikového chování, spolupracuje na
mnoha charitativních akcích. „Za své statečné vystoupení proti
nenávistné muzice dnes čelí výhrůžkám a zastrašování,“ podotkla.
„Nejen proto jsem jej dnes navrhla na udělení Ceny hlavního města Prahy.
Jsem přesvědčena, že si ji dnes zaslouží tak jako málokdo,“ uzavřela.
A reakce na sebe nenechaly dlouho čekat. Zatímco jedny z prvních patřily
mezi pochvalné, v těch dalších si lidé sledující na Facebooku zelenou
političku tak trochu "ťukali na čelo". "Co je to za hloupost?? Co jeho
oplzlé, vulgární texty??? Ty jsou OK? Je mnoho jiných, kteří si zaslouží
ocenit!! Lékaři, učitelé, obyčejní lidé!! Už zase rozlišujeme mezi
cikány a ostatními??? Poštval si proti sobě lidi sám!" zlobí se
například Luděk Florián Kvapil. Ivan Tinka pak náměstkyni varuje před
nedomyšleným rozhodnutím, kterého pak může člověk litovat. "Paní
náměstkyně nějak se roztrhl u Vás pytel s cenami: tu Brady, tu někdo
další," reaguje uživatel Juan Pavka.

Celý příspěvek Petry Kolínské:

Atmosféra ve společnosti v poslední době houstne, jazyk nenávisti začíná
být stále více normou, a to i mimo sociální sítě. Hudebník Radek Banga
se s tím snaží nejen svojí tvorbou bojovat. Řadu let se podílí na
projektu „Když chceš, tak to dokážeš“ zaměřeném na prevenci
rizikového chování, spolupracuje na mnoha charitativních akcích. Za své
statečné vystoupení proti nenávistné muzice dnes čelí výhružkám a
zastrašování. Nejen proto jsem jej dnes navrhla na udělení Ceny hlavního
města Prahy. Jsem přesvědčena, že si jí dnes zaslouží tak jak málokdo.
: Psali jsme: : : : : Kolínská (SZ): Na Cenu hlavního města Prahy navrhuji
Radka Bangu : : : : Radek Banga dostal otevřený dopis : : : : Slušňákovy
sprostopísničky? Mezi lidmi kolují další ukázky tvorby Radka Bangy : : : :
Vilém Rössler: Banga versus Ortel

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Tlusté prase. Mládež ČSSD naložila Babišovi

Spolek Idealisté.cz, sdružující mladé sociální demokraty a
sympatizující například s Jiřím Dienstbierem, se prostřednictvím svého
facebookového profilu vyjádřil k osobě Andreje Babiše, ministra financí a
předsedy hnutí ANO.

Na svou stránku zveřejnil fotografii, na níž je Babiš s Čapím hnízdem na
hlavě a prase se jménem „Agrofert“, stojící u koryta s penězi. V
pozadí je vidět skutečná farma Čapí hnízdo, kvůli níž se nyní Babiš
dostal do problémů. Farma, se kterou je spojován, i přestože její
vlastnictví odmítá, je vyšetřována kvůli možnému zneužití dotačního
titulu.

„Zneužívání politické moci i veřejných prostředků, permanentní
střet zájmů – pojmy, které si se stále větší intenzitou lidé pojí s
osobou Andreje Babiše z hnutí ANO,“ konstatuje příspěvek na Facebooku.

„Takto si však rozhodně nepředstavujeme demokracii a obdobné chování
nepomáhá politické kultuře v ČR. Podobným případům můžeme
předcházet zevrubným tlakem na transparentnost společností, které se
zúčastňují soutěží o veřejné peníze, či novelou zákona o střetu
zájmů,“ podotýká dále příspěvek.

„Jako nejdůležitější se však nakonec stejně zdá to, abychom své
politické elity vybírali daleko pečlivěji,“ uzavřela platforma.

Andrej Babiš a jeho tlusté prase. Zdroj: Facebook Idealisté.cz

Spolek Idealisté.cz vznikl původně z mládežnické organizace sociální
demokracie, v současné době jde o platformu otevřenou všem. Členy frakce
jsou například ministři Jiří Dienstbier či Kateřina Valachová.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Piráti jsou žádaná nevěsta. Podívejte se, kdo všechno jim před
komunálními volbami nadbíhá

Podzimní komunální volby jsou za dveřmi a strany vymýšlí nejlepší
strategii, jak uspět. Například Piráti jsou žádanou stranou jak u TOP 09,
tak lidovců, STAN i Zelených. Píše o tom dnešní Právo.

Jednotlivé místní organizace Pirátů mají volné ruce při domlouvání
společných uskupení. Jak uvádí předseda Pirátů Ivan Bartoš, krajská
sdružení nebo republikový výbor mají právo veta, nikdy jej však zatím
nepoužily. Definitivně rozhodnuto však také zatím není. Jasno je jen v tom,
že samostatná kandidatura Pirátů bude v Praze, v Brně a v Jablonci nad
Nisou.

Bartoš pak ale rovněž uvedl, že jej mrzí jednání s TOP 09. „Ale jen
kvůli trademarku (obchodní značce),“ řekl s tím, že si ale nadále
myslí, že v TOP 09 jsou. dobří lidé, i když on má problém s některými
představiteli. „Krajská a komunální politika je více o osobnostech z
regionů než o základních postojích, kde se s TOP 09 lišíme, protože my
jsme liberální strana,“ uvedl Právu Bartoš.

Přes co však vlak nejede, podle Bartoše je to, že by Piráti nikdy
nestavěli kandidátku s SPD, KSČM nebo a priori s ANO,“ podotkl Bartoš.

Obdobně pak k sestavování kandidátek přistupuje i předseda TOP 09 Jiří
Pospíšil, který uvedl, že žádné příkazy ve straně nejsou. „Pouze
nechceme spolupráci se stranami, které jsou ideově odlišné, což je SPD,
KSČM a ANO. Naši kolegové někde jednají s Piráty, jinde s lidovci i se
STAN. Je to místo od místa,“ podotkl.

Jak Právo dodává závěrem, v některých obcích a městech by se Piráti
mohli spojit s místními subjekty, kdy například v Jihlavě jednají s Forem
Jihlava či v Šumperku s Pro-Regionem.

Jednání pak probíhají i o kandidátech do Senátu, například s bývalými
prezidentskými uchazeči Markem Hilšerem a Jiřím Drahošem v Praze.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Fyzici z Ruska laserem zabrání namrzání letadel a automobilů

Ruští fyzici vytvořili novou techniku ochrany letadel a automobilů před
námrazou, která spočívá v pokrývání jejich povrchů zvláštním
dezénem pomocí laseru, uvádí se ve článku zveřejněném v časopise ACS
Nano.

„Jedním z nejlepších vědeckých objevů počátku 21. století je
získání a využití superhydrofobních materiálů a obalů, které díky
svým unikátním vlastnostem rychle našly široké technologické použití,"
poznamenává Ludmila Bojnovičová z moskevského Institutu fyzikální chemie
a elektrochemie Ruské akademie věd, která je jednou z tvůrců materiálu,
jejíž slova přivádí tisková služba Ruského vědeckého fondu.

Po nějaké době se jim podařilo vytvořit nový typ hybridního povrchu,
který odrážel led i vodu a vynikal vysokou pevností. Tím fyzici dosáhli
toho, že po ošetření laserem se na povrchu slitiny vytvořily obzvláště
pevné formy oxidu hlinitého a uvnitř samotných důlků vznikaly četné
póry, které mohou nasávat molekuly chemických povrchů, čímž odpuzují
vodu a chrání kov před korozí.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Britská ministryně se bojí závislosti na ruském plynu

Britská ministryně pro energetiku a klimatické změny Amber Ruddová se bojí,
že vystoupení země z Evropské unie ji učiní závislou na ruském plynu.

„Byli jsme svědky toho, jak země — takové jako Putinovo Rusko —
udělaly z plynu nástroj vnější politiky, když vyhrožovaly zastavením
dodávek, nebo vybičováním ceny," cituje Reuters části z její řeči.

Podle slov ministryně se energetická bezpečnost Velké Británie nesmí stát
„pěšákem v politické hře", s jehož pomocí je možné Evropu „postavit
na kolena".

„Jednodušeji řečeno, když mluvíme o ruském plynu — jeden v poli není
voják," zdůraznila.

Podle informací agentury vystoupila ministryně s tímto prohlášením ve
čtvrtek.

Ve Velké Británii se bude 23. června konat referendum, v němž se mají
obyvatelé země rozhodnout, zdali království zůstane v EU nebo vystoupí z
Unie. V současné době je mínění Britů rozděleno téměř na polovinu,
mnozí ale ještě nejsou rozhodnuti.

Vláda země mezitím provádí kampaň, kde se snaží sklonit občany k tomu,
aby nehlasovali za vystoupení.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Advokát Savčenkové: dopis od Porošenka byl padělek

Jeden z advokátů ukrajinské vojačky Naděždy Savčenkové Mark Fejgin,
který dříve objevil „dopis od Petra Porošenka“, řekl, že tento
dokument se ukázal být padělek.

Dříve Fejgin publikoval foto dopisu, který měl napsat Porošenko
Savčenkové. V něm se hovořilo o tom, že prezident Ukrajiny zve Savčenkovou
do vlády a slibuje jí udělat vše, co jen bude možné, aby byla pilotka
vrácena co nejrychleji domů „živá a zdravá".

Fejgin řekl, že Savčenková ukončila suchou hladovku. Na toto rozhodnutí
„měla vliv prosba Petra Porošenka a všech, kdo ji podporovali".

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
To jsou oni! Poslanci, kteří chtějí, aby se za urážku Zemana šlo do basy.
Máme také celý jejich NÁVRH

Skupina šesti desítek poslanců navrhla vrátit do trestního zákoníku čin
veřejného hanobení prezidenta republiky. Za jeho spáchání by lidem hrozilo
až roční vězení. Předlohu podepsali zejména zákonodárci vládních
ČSSD a hnutí ANO a opozičních KSČM a Úsvitu. Před dalším
projednáváním v zákonodárných sborech ji posoudí vláda.

„Kdo veřejně hanobí prezidenta republiky, ruší výkon jeho pravomoci a
snižuje tak jeho vážnost, bude potrestán odnětím svobody až na jeden rok,
peněžitým trestem nebo propadnutím věci,„ znělo by nové ustanovení.

Předkladatelé novely chtějí doplnit také přestupkový zákon. Postih by
hrozil lidem, kteří by znevážili postavení prezidenta při výkonu
pravomoci. Důvodovou zprávu najdete ZDE. „Díky této novele trestního
práva a práva přestupkového by v budoucnosti nemělo docházet k excesům na
adresu prezidenta republiky, k jeho hrubým veřejným urážkám,“ napsali
autoři v čele se Zdeňkem Ondráčkem (KSČM) v důvodové zprávě. Jsou
přesvědčeni o preventivním účinku navrhovaného trestného činu a
přestupku a tvrdí také, že postihy by nebyly nijak „drakonické, ale měly
by spíše výchovný charakter“. Ochrana hlavy státu byla v právním
systému už za takzvané první republiky, popisují autoři novely. Za
socialismu bylo hanobení republiky a jejích představitelů trestným činem
až s dvouletou sazbou odnětí svobody. V 90. letech minulého století ale
byly tyto skutky z trestního práva vypuštěny. Seznam poslanců: Zdeněk
Ondráček, Vítězslav Jandák, Zdeněk Soukup, Marek Černoch, Petr Adam,
Jaroslav Foldyna, Zdeněk Syblík, Pavlína Nytrová, Miroslava Strnadlová,
Richard Dolejš, Marie Benešová, Markéta Wernerová, Jaroslav Zavadil.
Ladislav Velebný, Zuzana Kailová, Jaroslav Krákora, Stanislav Huml, Zuzana
Šánová, Vlastimil Vozka, Milan Brázdil, Stanislav Pfléger, Jiří Běhounek,
Marie Pěnčíková, Hana Aulická Jírovcová, Ivo Pojezný, Václav. Snopek,
Jaroslav Borka, Karel Šidlo, Loe Luzar, Jiří Valenta, Josef Nekl, Miroslav
Opálka, Alena Nohavová, Milada Halíková, Stanislav Grospič, Marta Semelová,
Stanislav Mackovík, Josef Zahradníček. , Josef Šenfeld, Olga Havlová, Jana
Hnyková, David Kádner, Martin Lank, Karel Fiedler, Pavel Plzák, Stanislav
Berkovec, Jana Lorencová, Bronislav Schwarz, Josef Hájek, Martin Sedlář,
Josef Kott, Pavel Čihák, Margit Balaštíková, Dana Váhalová, Alexander
Černý, Gabriela Hubáčková,. Květa Matušovská, Jan Klán, Pavel Kováčik,
Vladimír Koníček, René Číp, Miroslav Grebeníček, Vojtěch Filip,
Bohuslav Chalupa : Psali jsme: : : : : Sněmovna připomíná výročí první
schůze parlamentu po vzniku Československa : : : : Poslanci stvořili bič na
muslimské duchovní. Vláda bude zřejmě proti : : : : Zelení: Chovy zvířat
pro kožešinu musejí skončit : : : : Václav Novotný: Na rozdíl od
ředitelů zeměkoule jsme docílili stažení ratifikaci smluv k radaru ze
Sněmovny

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
,,Vítězný listopad": Bude to prý velké. 100 tisíc lidí, a třeba Drahoš,
Pithart, Šimon Pánek...

Festival svobody. Tak se jmenuje akce, která má připomenout zítra, 17.
listopadu, výročí sametové revoluce. Mluvčí festivalu Jan Gregar se nechal
pro server iDnes.cz slyšet, že by chtěl na náměstí dostat sto tisíc lidí.

Program festivalu vytvořilo šest občanských iniciativ a měl by vyvrcholit
odpoledním Koncertem pro budoucnost na Václavském náměstí. Gregar v
rozhovoru mimo jiné uvedl, proč se domnívá, že si lidé začali v širším
měřítku připomínat 17. listopad až v posledních třech nebo čtyřech
letech. Podle jeho slov to souvisí s vývojem ve společnosti. „Je potřeba
vyměnit elity a změnit generační návyky. Čtyřicet let komunismu na nás
zanechalo výraznou stopu. Je potřeba na tom pracovat a určitě to ještě
zabere nějaký čas,“ domnívá se. Původní text ZDE V současné době se
podle něj více rozvíjí občanská uvědomělost a lidé tuší, že se musí
aktivně zapojit. On sám se rozhodl zapojit, když bylo 26. výročí listopadu.
Rozhovořil se také o tom, co je vlastně poselstvím Koncertu pro budoucnost.
„Objeví se tam společenské a umělecké osobnosti, které se společně s
lidmi přijdou zamyslet nad budoucností naší země. Zároveň je ale chceme i
k něčemu vyzvat. Plánujeme happenning Tři špejle, který už teď běží.
Chceme jím upozornit na to, že existují nějaké základní pilíře
demokratického systému, jejichž funkčnost by neměla být narušena,
ačkoliv tu máme takové, kteří se je snaží zpochybňovat. Myslím Ústavu,
Senát nebo i média,“ dodal. Cílem programu je pak podle Gregara zdůraznit
důležité věci, niikoliv se vůči někomu vymezovat. Dorazit by měli mimo
jiné Petr Pithart, Tomáš Sedláček nebo Šimon Pánek. Z prezidentských
kandidátů by pak měli dostat prostor Jiří Drahoš, Marek Hilšer a Pavel
Fischer.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Tohle si nedovolili ani komunisti, řádí po zadržení Bartoše Petr
Štěpánek. Ale radní z Žít Brno má velkou radost...

Adam B. Bartoš z radikální Národní demokracie byl zatčen na
protiislámské demonstraci. Vyzýval totiž k potrestání těch politiků,
kteří se staví liknavě k řešení uprchlické krize. Jaký trest by měl
postihnout takové politiky? Podle Bartoše „ten nejvyšší“. Známý
bojovník proti islamizaci sociolog Petr Hampl konstatoval, že zatčení
zavání policejní sabotáží. Jednou se o tom bude psát, pokud bude
povolená i nemuslimská literatura.

„Včerejší úplně zbytečné zatčení Adama Bartoše a následné
rozehnání demonstrace opět působí tak trochu jako policejní sabotáž.
Policisté si počínali natolik brutálně, aby naštvali lidi, ale ne dost
brutálně, aby je zastrašili. Těším se, až jednou budeme číst paměti
nějakého mocného muže v pozadí. Tedy pokud bude povolena nemuslimská
literatura,“ napsal Hampl.

Petr Štěpánek z ODS konstatoval, že policie ukončila se samopaly v rukou
řádně nahlášenou demonstraci. To před rokem 1989 nedělali ani komunisté.
Strážci zákona prý navíc sáhli k takto radikálnímu kroku poté, co na
veřejnosti jen zazněla pravdivá slova. „Pokrytecká politická garnitura
poukazuje na ‚lidská práva‘ všude jinde ve světě, ale proti vlastním
lidem používá represe horší, jako před rokem 1989 používal komunistický
režim! A to pouze jako reakci na pravdivá slova řečníků,“ vyjádřil se
člen ODS.

Najdou se však i tací politici, kteří zadržení Adama B. Bartoše vítají.
Martin Freund, uvolněný brněnský radní z hnutí Žít Brno si jen posteskl,
že k tomuto kroku došlo příliš pozdě. „Zatčení Adama Bartoše na
dnešní demonstraci bylo zcela správné, přišlo ale pozdě. Obdobné výroky
vycházejí nejen z jeho úst už nejméně rok. A někteří lidé už si
bohužel zvykli, že mávat šibenicemi a slibovat popravy vlastizrádcům je
jednoduše normou,“ zlobí se brněnský politik. Pokud se má vůbec něco
změnit, policie by musela ve všech podobných případech postupovat stejně
razantně. Jestliže se jen jednou za čas probudí z letargie, předvede akci,
pak znovu upadne do polospánku, nic se nezmění.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Krajta se pokusila sníst tak velkého jelena, že byla nucena ho celého
vyzvracet (VIDEO)

Biologové našli nenasytnou reptilii v parku Collier-Seminole na Floridě (USA).
Krajta se pokusila sníst celého jelena, jehož váha byla o dvě kila větší
než váha hada.

Je to první případ takového druhu, který se ve vědě objevil.

Podle odborníků, krajty zabijí a spolykají velké kořisti, ale s volbou
takového zvířete už to bylo trochu moc.

Obrovský had byl z této zkušenosti velmi vystresovaný.

11-foot python devours deer heavier than itself. Pics not for the weak
https://t.co/lgrwmWuTjm pic.twitter.com/ZVcAeaojiD — NDTV (@ndtv) 5. března
2018

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
A je to hotové. Turecko bude přijímat uprchlíky výměnou za obnovení
diskusí o členství v EU

Evropská unie uzavřela dohodu s Tureckem ohledně řešení migrační cesty z
Turecka do Řecka. Turecko bude zpětně přijímat migranty příchozí do
Řecka výměnou za znovuotevření jednání o jeho vstupu do Evropské unie.
Informuje The Guardian.

Evropská unie v pátek uzavřela dohodu s Tureckem, která bude znamenat, že
počínaje nedělí se všichni migranti, kteří přijdou do Evropy, budou
vracet zpět přes Egejské moře na turecké území. Podle předsedy Evropské
rady Donalda Tuska se v průběhu dnešního dopoledne projednaly klíčové
třecí plochy dohody.

K formálnímu stvrzení dohody by mělo dojít během dnešního odpoledne,
obě strany se však na podmínkách již shodly.

Turecko výměnou za zpětné přijímání migrantů a uprchlíků také
získá. Dojde totiž k opětovnému otevření diskuse o jeho možném vstupu
do Evropské unie.

Celý text zde.

EU se zároveň zavázala k urychlenému zaplacení tří miliard euro, které
Turecko využije pro stanovení lepších podmínek pro syrské uprchlíky.
Turecko přislíbilo, že se všemi navrácenými migranty bude jednáno v
souladu s mezinárodním právem, a garantovalo, že je nebude vracet do zemí
jejich původu.

K dohodě došlo i přes výtky tureckého prezidenta Erdogana, který
kritizoval Evropskou unii za její „ostudnou“ historii zacházení s
uprchlíky.

V současnosti se na řeckém území nachází zhruba 45 000 lidí, kteří
nemají kam jít. 14 000 z nich žije v otřesných podmínkách na hranicích
mezi Řeckem a Makedonií, jelikož nemohou cestovat dále do Evropy.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
To může napadnout jen vylízané pako. Petr Štěpánek užasl nad estrádou
Zemanových odpůrců s budíky

Bez servítek se vyjádřil ke dnešní plánované akci glosátor a bývalý
radní pro rozhlasové a televizní vysílání Petr Štěpánek. V jeho
komentáři nechybělo ani spojení „hodně vylízané pako“.

Za svůj slovník se Štěpánek omluvil hned úvodem. „Inu, napíšu to, jak
je mým zvykem, břitce,“ zmínil.

„Člověk asi opravdu musí být hodně vylízané pako, aby si vymyslel akci,
že v půl osmé večer bude na náměstí s budíky probouzet občanskou
společnost. Ale jen houšť! Jen se pak samozvaní probouzeči nesmějí divit,
že po Brexitu či stěhování miliardáře do státního bytu po černošské
rodině i u nás poběží probuzené dějiny úplně jinak,“ dodává
expolitik ODS a předpovídá i to, jak celá situace skončí.

„Český plebejec, proti němuž to všechno punktují, svůj pobyt na
královském hradě prodlouží,“ uzavřel.

Celý příspěvek Petra Štěpánka:

Inu, napíšu to, jak je mým zvykem, břitce. Člověk asi opravdu musí být
hodně vylízané pako, aby si vymyslel akci, že v půl osmé večer bude na
náměstí s budíky probouzet občanskou společnost. Ale jen houšť! Jen se
pak samozvaní probouzeči nesmějí divit, že po brexitu či stěhování
miliardáře do státního bytu po černošské rodině i u nás poběží
probuzené dějiny úplně jinak. Pročež si český plebejec, proti němuž to
všechno punktují, svůj pobyt na královském hradě prodlouží.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
V LLR oznámili zranění domobrance při ostřelování ze strany OS Ukrajiny

Jeden příslušník Lidové milice samozvané Luhanské lidové republiky byl
zraněn v důsledku ostřelování území LLR ze strany ukrajinských OS,
prohlásil na briefingu oficiální mluvčí obranného rezortu LLR Andrej
Maročko.

„V důsledku ostřelování pozic Lidové milice LLR byl zraněn jeden voják",
řekl Maročko.

„Střílelo se z automatických granátometů a střeleckých zbraní",
upřesnil Maročko.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
To je šok. I tahle žena volila Donalda Trumpa. Volič Hillary z toho vzteky
možná zapálí další auto

Jsem žena, muslimka a patřím mezi přistěhovalce. A volila jsem Trumpa,
hlásá titulek článku deníku Washington Post, v němž zmíněná žena
vysvětluje, proč dala svůj hlas republikánskému kandidátovi. Měla strach,
že by Hillary Clintonová naslouchala teokratickým diktátorům ze Saúdské
Arábie a Kataru.

Pětačtyřicátý prezident USA Donald Trump v předvolební kampani urážel
ženy, přistěhovalce i muslimy. Migrantům chtěl postavit zeď a muslimům
úplně zakázat vstup do země. A přece se našli voliči, kteří patří do
všech těchto skupin a přece odevzdali hlas Donaldu Trumpovi.
Jednapadesátiletá Asra Q. Nomani se v roce 2008 přestěhovala z jednoho
státu federace do druhého, aby alespoň trochu přispěla ke zvolení Baracka
Obamy prezidentem. Po osmi letech jeho vlády však svůj hlas dala Trumpovi.

„Jsem svobodná matka, která si nemůže dovolit zdravotní pojištění,
které nabízí program Obamacare. V úterý jsem jela do Virginie, kde jsem
viděla spoustu obyčejných Američanů z venkova, kteří stejně jako já
těžko vycházejí s penězi. Po osmi letech vlády Obamovy administrativy,“
konstatovala bývalá reportérka Wall Street Journal.

Celý článek naleznete zde

Rozhodně se jí prý nelíbilo, jak se Trump vyjadřoval o ženách a ani
trochu nepodporuje stavbu zdi mezi USA a Mexikem, ale oceňuje na Trumpovi to,
jak bez obalu mluví o teroristech, v čele s těmi z Islámského státu. Asra
Q. Nomani věří, že svá slova převede v činy. Clintonové nic takového
nevěřila, protože na jedné straně hovořila o nutnosti potřít terorismus,
ale na straně druhé nadace manželů Clintonových přijala peníze i z Kataru.
Takové jednání považuje dáma za pokrytecké.

„Snažila jsem se svůj pohled vyjádřit i na Twitteru, ale tamní lavina
byla strašná. Když podporujete Trumpa, jste prostě vidlák,“ postěžovala
si.

„Pár dní před volbami se mě jeden novinář v e-mailu zeptal, jak se mi
jako muslimce bude žít v Trumpově Americe. Odpověděla jsem mu, že dobře,
protože politický kontrolní systém brzd a protivah, stejně jako historie
rozšiřování okruhu sociální spravedlnosti a občanských práv, nedovolí
strach a nenávist z Trumpových projevů převést v reálné činy. Mnohem
větší strach jsem měla z možného vlivu teokratických muslimských
diktatur včetně Kataru a Saúdské Arábie na Ameriku Hillary Clintonové,“
shrnula dáma zásadní důvod, proč odevzdala hlas Trumpovi.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Poslanecký výsměch: Taková mizerná novinařina. Opisujete od sebe. Budete
si to číst jen sami na vzájem

Dokonalým obrazem bídy a utrpení české žurnalistiky jsou prý její
komentáře ke slovenským volbám. Europoslanec Jan Zahradil má pocit, jako by
hlavní proud české novinařiny navzájem své komentáře opisoval.

„Palata, Fendrych, Leschtina, Tabery...,“ vypočítává jména
nejznámějších českých novinářů, kteří se k slovenským volbám
vyjádřili tak zaměnitelně. „Tahle pokroucená, elitářská novinařina je
tak mizerná, že už je naprosto nevěrohodná,“ dodává europoslanec.

Agendu nastolil Martin M. Šimečka, Taberyho podřízený z Respektu: „Znamená
to rozvrat politické scény na Slovensku, padesát procent voličů volilo
antisystémové strany. Buď je Slovensko avantgardou Evropy a čeká nás to i
jinde, nebo jsou lidé zmatení. Obávám se, že první možnost je správná,“
zhodnotil volby pár minut po uzavření místností z obrazovky České
televize.

Na svého podřízeného pak v neděli obsáhlým komentářem navázal
šéfredaktor Respektu Erik Tabery, když publikoval komentář, který by šel
shrnout do použitého titulku: Rada ze Slovenska: Nehrajte si se sirkami. „Ukázalo
se, že tradiční demokratické strany nikdy neuspějí, pokud rozehrají ‚extremistické‘
téma. Voliči jim to neuvěří a podpoří větší sekerníky. Stačí se
podívat na Roberta Fica,“ shrnul.

Jiří Leschtina v Reflexu publikoval v pondělí komentář nazvaný „Slovenský
vzkaz českým politikům: Nevyvolávejte džina nenávisti“. „Ficem
vyvolaný džin negativní energie, strachu a nenávisti vůči běžencům
začal žít vlastním životem. A nahnal část vystresovaných voličů k
protestním stranám s ještě tvrdší rétorikou. Výsledkem je vstup do
parlamentu hned dvou nových extremistických uskupení,“ psal Leschtina.

Luboš Palata, komentátor MF DNES sledující dění u sousedů pod značkou
„Středoevropan“, varuje před extremismem ve střední Evropě průběžně,
již před volbami nazýval odpor zemí Visegrádské skupiny vůči vítací
politice Angely Merkelové „toxickým Visegrádem“.

„Všichni v podstatě říkali to samé, jen de facto upozorňovali stále na
nějaké nebezpečí. A to nahrálo Marianu Kotlebovi, který říkal, že to je
ještě málo,“ vykládal z obrazovky ČT.

Martin Fendrych, někdejší náměstek ministra vnitra Jana Rumla a dnes
komentátor na serveru Aktuálně.cz, hned po volbách napsal: „Memento,
vážné varování: tohle se nám může stát taky. Slovenští nacionalisté
a fašisté neuvěřitelně zabodovali.“ V textu, v jehož titulku označil za
vítěze slovenských voleb „hate culture, nacionalisty a fašisty“, mimo
jiné uvedl: „Slovenské volby, úspěch Mariana Kotleby a Andreje Danka, jsou
pro Česko velkým varováním. Máme našlápnuto na podobný sešup.“

„Hrát si na radikála, stavět se do pozice nacionalisty, strašit obyvatele,
to je něco, co si slušná, klasická, demokratická strana nemůže dovolit.
Nesmí si s radikalitou, s příklonem k extrému pohrávat,“ je Fendrychovo
poučení ze slovenských voleb.

Z těch, které Zahradil opomenul, lze ještě připomenout například Petra
Honzejka z Hospodářských novin, který napsal lapidárně: „Tak Fico asi
letos nezvolil úplně správný směr.“ Nebo Michaela Romancova, který na
svém twitteru sdílel glosu: „Fico ztratil hlavně tím, že tak dlouho měl
své voliče za debily, až to i oni poznali a šli za tím, kdo opravdovým
debilem je.“

Na závěr svého komentáře k českým komentářům slovenských voleb pak
Jan Zahradil opisující novináře varoval: „Nakonec to budou psát už jen
pro sebe a číst mezi sebou.“

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
A jsme zase slavní: Britský deník si všímá Miloše Zemana. Jeho odpůrce
to nepohladí

Britský deník Express v jednom ze svých dnešních článků konstatuje, že
se Česká republika staví proti Evropské unii a podporuje v oblasti
migrační politiky postoje amerického prezidenta Donalda Trumpa.

„Seznam zemí, které podporují 45. prezidenta Spojených států Trumpa a
republikány vůbec, stále narůstá a jednou z těchto zemí je také Česká
republika. Během Trumpovy volební kampaně jej zcela otevřeně podporoval
český prezident Miloš Zeman a konkrétně vyjadřoval obdobné postoje v
otázce boje proti Islámskému státu. Vedle toho se prezident České
republiky vyslovuje také pro jmenování bývalé Trumpovy manželky Ivany
americkou velvyslankyní v zemi,“ všímá si Express.

„Jmenování Ivany Trumpové americkou velvyslankyní v ČR by určitě
přivítalo mnoho lidí a rovněž by to byl velmi dobrý krok v rámci
diplomatických vztahů mezi oběma zeměmi. Nečekám, že by měl někdo s
takovým krokem problém,“ cituje britský deník obdobný názor státního
tajemníka pro evropské záležitosti při Úřadu vlády ČR Tomáše Prouzy a
zmiňuje dále také názor ministra financí Andreje Babiše, který vyslovil
krátce po vyhlášení výsledků voleb.

Celý text v angličtině najdete ZDE.

„Babiš, který je stejně jako Trump miliardář, řekl, že věří, že
nový americký prezident přispěje ke zdárnému vyřešení migrační krize
v Evropě. Ve svém následném facebookovém komentáři následně vyslovil
přání, aby Trump respektoval NATO,“ píše britský deník s tím, že
Trumpa podporuje také maďarský premiér Viktor Orbán, který navíc
používá ve vztahu k muslimským uprchlíkům obdobnou rétoriku.

„Právě v těchto dnech končí to, co můžeme nazvat liberální
nedemokracií, v níž jsme žili posledních dvacet let, a můžeme se
konečně vrátit ke skutečné demokracii,“ cituje Express Orbánův
komentář pronesený po vítězství Trumpa v amerických prezidentských
volbách a konstatuje, že v Polsku byl přijat úspěch Trumpa přece jenom s
většími obavami. Zejména pro jeho zpochybňování závazku Spojených
států vůči NATO.

„Dokud Trump neuvede více informací ke své zahraniční politice ve vztahu
k Evropě, bude pozice Polska k jeho administrativě i nadále nejednoznačná.
Nicméně ve svém projevu v Chicagu Trump zmínil, že Amerika velmi stojí o
zachování dobrých vztahů s Polskem. Konkrétně uvedl, že silné Polsko a
silnou východní Evropu považuje za záštitu pro zachování bezpečnosti a
svobody.“

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
To už takhle nejde, někam vlétnout a dělat tam pořádek. Irák, Libye,
Sýrie. Dnes už je vše jinak, i s dalajlámou. Lubomír Zaorálek vystřihl
projev, na který zůstanete hledět

Ministr zahraničních věcí Lubomír Zaorálek (ČSSD) se při dnešním
projevu v Poslanecké sněmovně velmi rozohnil. Nechybělo téma zahraniční
politiky či amerických prezidentských voleb, v nichž zvítězil Donald Trump.
Vyjádřil se také k přijetí dalajlámy.

Ve svých slovech Zaorálek mimo jiné řekl, že nerozumí té politizaci
přijetí 14. dalajlámy. „Úplně zbytečné politizaci, která se takovýmto
způsobem dnes nikde neděje, protože, nezlobte se, ale Jeho Svatost 14.
dalajláma o žádnou politizaci nestojí. On vlastně vůbec nestojí o to, aby
byl někde politicky přijímán. To si dovolím tvrdit, že vím naprosto
jistě, protože znám jeho názory,“ uvedl Zaorálek a přijetí označil
jako chybu vládní koalice.

„A já jsem si vždycky říkal, když jsem měl možnost začít dělat tuhle
práci, že nebudu opakovat chyby minulosti, protože vím dobře, že tohle se
v ČR opakovaně stávalo. Nejsem tady od toho, abych rekriminoval a vracel se k
tomu, ale nám se podařilo v minulých 15–20 letech, a ne se vzdálenými
zeměmi, dokonce se sousedy, docela zásadně zhoršit vztahy prostě proto, že
jsme nedrželi slovo,“ rozohnil se Zaorálek s tím, že nejde o servilitu.
Rozhovořil se pak o tom, že rozhodně nestačí pragmatické vztahy s Čínou.
„My skutečně potřebujeme politické vztahy. To je absolutní pravda,“
uvedl. Zaorálek následně mimo jiné citoval z díla Ferdinanda Peroutky, což
vyvolalo smích v sále. „Prvním a rozhodujícím znakem politické činnosti
je něco vykonat, a ne si jenom něco myslet nebo prohlašovat,“ řekl.

Svá slova poté stočil k americkým volbám. „Četl jsem, že teď, když
takto dopadly volby v Americe, je příležitost, aby se ministerstvo
zahraničí stalo jestřábem a uhodilo na Rusko, protože Spojené státy
mění svou pozici. To jsou dalekosáhlé úvahy, podle mě ne moc přesné,“
zmínil Zaorálek, že jinde si zase přečte, že se moc bojí.

Významným momentem uplynulých voleb pro něj byl nešťastný výrok, který
utekl z úst paní Hillary Clintonové, když řekla, že velká část voličů
pana Trumpa jsou ubožáci. „A pak není divu, že Donald Trump se stal
mluvčím právě těch ubožáků, těch lůzrů. Těch, kteří nejsou
vítězi globalizace. A je to docela kuriózní, co máme dnes ve Spojených
státech. Republikánská strana se stává dnes mluvčím outsiderů. To je
něco naprosto nového, co jsme neměli, a uvidíme, jak se s tím vypořádá.
Je to pozoruhodná volba, kterou se republikánská strana s Donaldem Trumpem
vydala,“ uvedl.

Závěrem se pak velmi rozohnil nad českou zahraniční politikou. „Tady v
této zemi byly v minulosti hlasy v zahraniční politice, v roce 2003, dnes se
k tomu už nikdo nehlásí, ale tady bylo plno těch, kteří říkali, že
musíme zaútočit na Irák, že tohle je politika Západu, tohle má být
evropský postoj. Kolik bylo těch, kteří tomu čelili? A když jste řekli,
že to je špatně, že to je nepromyšlené, tak vám řekli – ztichněte,
nepatříte k Západu, chováte se nepatřičně, měli byste mlčet. Tak to
bylo v roce 2003,“ vzpomněl na Irák a následně i na Libyi.

„A co víc, mohl bych vám sdělit jména těch, kteří tady v zahraniční
politice říkali: v Sýrii, vtrhněme tam, svrhněme Asada! To byla také
česká zahraniční politika a tohle se také pokládalo za politiku Západu.
Všechno se pokládá za politiku Západu. Já tvrdím, že to byla špatná
politika. A dnes už to není politika Evropy,“ dodal s tím, že příklad
velkých gest patří spíše do orientální despocie než na Západ.

Původní text ZDE.

„Já teda ten Západ chápu jinak. Já ho chápu jako kritické prostředí,
ve kterém se prosadí ti, co kriticky myslí. To je Západ pro mě. A naopak
konformní postoje, ty tam podle mě naopak moc velkou cenu nemají, ani vás
moc neberou jako partnera. A doufám, že tohle bude pro Západ platit i do
budoucna,“ dodal. „My nejsme schopni měnit režimy na Středním východě
tím, že tam vtrhneme, my nejsme schopni tam nastolovat to, protože nám po
tom úplně tak moc nic není. Dnes máme zkušenost, že někam vtrhnout a
udělat tam pořádek, to je zatraceně těžká věc, která se bohužel
chronicky nedaří. A to není zbabělost, když tady dnes tvrdím, že tohle je
daleko rozumnější přístup,“ uzavřel.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Polský prezident obvinil SSSR z „ovládnutí“ země v roce 1945

Polský prezident Andrzej Duda považuje SSSR za „okupanta“, který podle
jeho slov „okupoval Polsko“ od roku 1945 do 90. let.

Polský prezident se společně s ministrem obrany Antoni Macierewiczem
zúčastnil ve čtvrtek slavnostního otevření památní desky na počest
Prokletých vojáků na arkádách Mohyly neznámého vojáka ve Varšavě. Za
prokleté vojáky v Polsku označují účastníky protikomunistických hnutí v
posledních letech a do konce druhé světové války.

Na Ministerstvu zahraničních věcí Ruska dříve v komentáři k politice
Polska ohledně boje se sovětskými památníky prohlásili, že daleko ne
všichni v polské společnosti se snaží snížit roli SSSR v osvobození
Polska od nacistické okupace, ovšem nejsou to pozitivní vzory, kdo definují
chování Varšavy ve sféře vojenských memoriálů ve vztahu k Rusku, což
nemůže nevyzvat zákonné znepokojení.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
To koukáte, pane Ženíšku z TOPky. Kvůli Číně přišel Kalouskovu muži
velmi zajímavý dopis

První místopředseda TOP 09 Marek Ženíšek čelí předžalobní výzvě
advokáta Radka Pokorného. Toho Radka Pokorného, jenž má údajně blízko k
premiérovi Bohuslavu Sobotkovi (ČSSD). V tuto chvíli se ale nezastává
svého premiéra, ale čínské finanční skupiny CEFC. Tu v Česku zastupuje.
Číňanům se nelíbí, jak o nich Ženíšek měl psát v médiích, a
žádají stažení textu. Jinak přijde žaloba. Ženíšek to označuje za
zastrašování.

Podle serveru HlídacíPes.org advokát Radek Pokorný sepsal předžalobní
výzvu pro českého poslance Marka Ženíška z TOP 09. Stalo se tak ve jménu
čínské investiční skupiny CEFC, která vstoupila například do fotbalové
Slavie. Ženíšek v textu pro server Echo24.cz napsal následující slova:

„Jeden by se divil. To by ale nesmělo být veřejným tajemstvím, že si
Miloš Zeman z návštěvy Číny přivezl kromě příslibu pandy pro pražskou
zoo i poradce pro čínské otázky. Ten byl mimochodem v minulosti předsedou
organizace China Association for International Friendly Contacts (CAIFC), podle
všeho napojené na vojenskou rozvědku Čínské lidové armády. A premiér
tomu jen přihlíží, ba dokonce pomáhá. Nedivíme se, jeho poradcem pro
čínské vztahy je Jaroslav Tvrdík.“

Poslanec k tomu dodává, že ve zmíněném odstavci není obsaženo ani slovo
o investiční skupině CEFC. Jménem nezmínil ani předsedu představenstva
CEFC pana Jie Ťien-minga. Ten přesto prostřednictvím dopisu sepsaného
advokátem Pokorným žádá, aby Ženíšek či server Echo24.cz text stáhli
nebo doložili to, co je v citaci řečeno. Čínského ředitele totiž
pobouřila spekulace o tom, že byl napojen na čínskou vojenskou rozvědku.
Trvá prý na tom, že je to lživá spekulace.

„Mohu potvrdit, že jsme na základě pokynu klienta vyzvali některá média,
aby svá v textech uvedená tvrzení doložila, neboť podle názoru klienta
jsou nepravdivá a neprokázaná,“ uvedl na dotaz redakce advokát Pokorný.

Je to odzkoušená komunistická metoda, míní Ženíšek

V této souvislosti stojí za pozornost, že jméno Jie Ťien-minga nepadlo v
textu zveřejněném v médiích, ale v interpelaci na premiéra Bohuslava
Sobotku (ČSSD). V dotazu na premiéra položeném na parlamentní půdě chtěl
Ženíšek slyšet, zda si vláda posvítila na investiční skupinu CEFC a
jestli vzala v potaz, že s touto skupinou může být spojeno určité
bezpečnostní riziko.

Právě to se asi skupině CEFC nelíbí a český zákonodárce má za to, že
se ho Číňané pokoušejí zastrašit. „Je to taková odzkoušená
komunistická metoda – zastrašovat lidi –, kterou si CEFC z Číny s sebou
přivezla,“ řekl.

Server HlídacíPes.org se v této souvislosti odkazuje na slova sinologa
Martina Hály, podle něhož jsou vazby CEFC na čínskou vojenskou rozvědku
popsány v textech uznávaných světových médií, např. National Interest
nebo The Diplomat.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Přehnaný význam akce na Staromáku. Štětina myslí, že jsme ve válce a
bubnuje na bubny, ale je za tím pocit vlastního selhání. Intrikán Juncker.
Smršť Kateřiny Konečné je tady

ROZHOVOR Europoslankyně Kateřina Konečná (KSČM) nevnímá, že by
přibývalo demonstrací nespokojených lidé v ulicích. Podle ní se to tak
může jevit pohledem z Prahy, kde je "více novinářů, kteří o nich rádi
píší a často přehánějí jejich význam". O akci z 28. října na
Staroměstkém náměstí pak narovinu tvrdí, že měla za účel urážet
prezidenta a odstartovat prezidentskou kampaň Michala Horáčka. V rozhovoru
dále přibližuje aktuální dění v institucích Evropské unie a
především varuje před diskutovanou smlouvou CETA.

Všimla jste si, kolik demonstrací se konalo v Praze v den, kdy jsme si
připomínali 17. listopad 1989 a 1939? Máte nějaké vysvětlení pro to,
proč se lidé uchylují k demonstracím čím dál tím více? Mnozí by na to
možná reagovali větou, že za to může napětí ve společnosti a její
štěpení...

Víte, mně nepřijde, že na 17. listopadu je nějak více demonstrací. To
může tak být vidět z Prahy, ale jinde to tak nebylo. V Praze je mnoho
novinářů, kteří o demonstracích rádi píší a často přehánějí
jejich význam, což platí zejména o té na Staroměstském náměstí, která
měla sloužit k urážení prezidenta Zemana a odstartování prezidentské
kampaně podnikatele v hazardu Michala Horáčka. S datem 17. listopad si
spojujeme především osobu Václava Havla. Nedávno jsme si připomínali jeho
nedožité osmdesáté narozeniny, brzy vzpomeneme i na to, že je to již pět
let, co umřel. Opět se tak bude o jeho osobě hovořit a opět se tak v
souvislosti s tím vyrojí i mnoho názorů i o tom, že vlastně Havel
pošpinil svou polistopadovou politikou svůj obraz bojovníka s komunismem
před pádem režimu. Jak tohle vnímáte? Co nám Havel dal a případně vzal?

Václav Havel především způsobil zklamání z polistopadového vývoje, on
umožnil nástup pravicových konzervativních kruhů, které způsobily
přerozdělení majetku ve prospěch několika vyvolených. Podpora Václava
Havla agresivní politice USA v bývalé Jugoslávii byla zločinná. Václav
Havel neustále mluvil o občanské společnosti, ale odmítal mluvit s částí
politického spektra a vylučoval ji z občanské debaty o směřování české
společnosti. Pod pojmem občanská společnost si Václav Havel představoval
zejména své kamarády a lidi, kteří adorovali jeho názory. Takže já jeho
působení na české politické scéně považuji za jednoznačně negativní.

Už několik týdnů si politici napříč spektrem vyčítají, že jejich
partaj nedopadla ve volbách zrovna dobře. Zápasí se v ČSSD, těsně po
volbách se spekulovalo i o tom, že budou padat hlavy v KSČM... S čím do
roku 2017 vykročí komunisté? A jak vlastně hodnotíte snahu premiéra
Sobotky oživit vládu novými tvářemi?

KSČM půjde do nového roku jako strana, která má vůli a schopnost
přesvědčit voliče, že pouze ona představuje reálnou šanci na
společenskou změnu. Nestojí za námi žádní miliardáři, špinavé
finanční machinace, cizí zájmy apod.

Premiér Sobotka vzal výměnu ministrů dost zvláštně, aniž bych se
odvolaných ministrů nějak chtěla zastávat, tak s výsledkem krajských
voleb měli jen málo společného. Špatný výsledek ČSSD bych spíše
dávala za vinu neschopnosti prosazovat skutečně sociální levicový program
ve vládě, a proto si myslím, že výměna ministrů ČSSD u veřejnosti
nepomůže. Myslím, že měl z vlády ještě odejít minimálně ministr
kultury Daniel Herman a ministr dopravy Dan Ťok. Rozhádané politické scény
využil politolog Petr Robejšek a založil novou politickou stranu Realisté.
Ta má být konzervativní stranou, která bude hájit rodinu, bezpečnost a
národní zájmy. Už se ale objevily politologické rozbory o tom, že
Robejšek bude mít poměrně složitou práci při získávání voličů,
protože se o podporu stejné části spektra uchází už nyní víc subjektů.
Co myslíte - budou Realisté bičem vůči hnutí ANO Andreje Babiše, jehož
nemůže žádná ze stran ve volebních preferencích pokořit?

Já už ani nevím, jestli má cenu tyto nové strany nějak hodnotit nebo
analyzovat. Těchto projektů jednoho muže, či případně jednoho
miliardáře, nebo jednoho muže s podporou miliardáře jsme už viděli dost a
zůstalo vždy jen u velkého zklamání. Na jednu stranu je sice zajímavé
sledovat štěpení na pravicové straně spektra, ale domnívám se, že
občané této země by si již zasloužili více stability a méně
ohlupování populistickými sliby. KSČM je určitě alternativu s jasným
názorem a tradicí.

Bude pro tuto zemi dobré, když příštím premiérem bude Andrej Babiš?

Pokud bude řídit stát jako firmu? Rozhodně ne. Tato utopie patří do
propadliště dějin. Pokud chcete vidět příklad vládnutí ANO, stačí se
podívat do Středočeského kraje. Jeden z prvních kroků nové hejtmanky za
tuto stranu - kraj přestane hradit žákovské jízdné. Jako europoslankyně
řešíte momentálně v EP mnoho věcí: teď to byl vztah k Rusku, k Turecku a
ke smlouvě CETA. Na svém facebookovém profilu jste uvedla: „Velký úspěch
levicových sil v evropském parlamentu! CETA se nakonec bude hlasovat až v
únoru... Jedeme dál a naděje žije.“ Ve vašem hodnocení také nechybí
slova o "boji za demokracii" a "transparentnost". Můžete našim čtenářům
vysvětlit, o co v této smlouvě vlastně jde a proč je tak rozporuplná?

Ve svých principech se neliší od smlouvy TTIP a byla vytvořena za účelem
další privatizace a deregulace veřejných služeb. To v důsledku může
vést k ohrožení zdraví spotřebitelů a práv zaměstnanců. Stejně tak
smlouva CETA otevírá dveře dalším mezinárodním arbitrážím, které
budou stát nad právními systémy jednotlivých států. Výhradní přístup
k němu budou mít zahraniční a velcí investoři, státy se budou moci vždy
jen bránit. Pro tento systém není žádný důvod, protože jak státy EU,
tak Kanada mají dostatečnou právní ochranu investic. Naopak jeho zavedení
by podpořilo spekulativní žaloby a utrácení veřejných prostředků na
obhajobu. CETA také vytváří nerovné postavení farmářů, které povede na
evropské úrovni buď k likvidaci některých z nich, nebo ke snížení
produkčních standardů. Rizika plynoucí z CETA jsou oproti hospodářským
ziskům obrovská. CETA by měla během deseti let přispět k růstu 0,03 –
0,08% HDP EU a růst reálných mez by měl být 0,06%. Veškeré tyto
oficiální odhady jsou hospodářsky naprosto marginální a cena může být
velmi vysoká. Budoucí americký prezident Donald Trump zase prý chce hned
první den ve funkci ohlásit odstoupení od transpacifické obchodní dohody
TPP, která je součástí politického odkazu dosluhující hlavy státu
Baracka Obamy. Je to podle vás dobře? A jaké naděje vkládáte do Trumpa?

Po Trumpovi chci vlastně jen dvě věci. Zaprvé, aby neměl zahraniční
politiku Hillary Clintontové, která spočívala v nárůstu nestability v
různých částech světa a zejména na Blízkém východě, a koncentroval se
primárně na problémy USA. Zadruhé bych ráda, aby respektoval již dříve
uzavřené mezinárodní dohody a to zejména tu z Paříže o klimatických
změnách. K TPP bych chtěla dodat to, že se hlavně domnívám, že za
těmito smlouvami je špatná filosofie a přístup k mezinárodnímu obchodu.
Současné smlouvy totiž kladou důraz především na spolupráci v
ekonomické oblasti, ale nezohledňují (nebo jen málo) lidská práva, možný
negativní dopad smluv na civilní obyvatelstvo a životní prostředí, soulad
smluv se zásadami udržitelného rozvoje a další problémy. Obchod neměl
být účelem sám o sobě, ale měl by být naopak prostředkem k dosažení
prosperity, spravedlivých pracovních podmínek a udržitelného ekonomického
rozvoje a odstranění diskriminace. Při uzavírání smluv je proto nutné
brát v potaz především práva zaměstnanců a zvažovat dopad smluv na
jejich pracovní podmínky, nikoliv upřednostňovat zájmy velkých
společností. Smlouvy by tak měly směřovat především k rozvoji
společnosti a vytváření pracovních míst, zajištění přístupu k
základním veřejným službám a snižování chudoby. Tento přístup by měl
být samozřejmostí i vzhledem k tomu, že dle OSN a práva EU má ochrana
lidských práv přednost před ekonomickými zájmy. Vyjednávání by dále
mělo být transparentní tak, aby k dokumentům o jeho průběhu a k návrhům
smluv měla hned od počátku přístup občanská společnost. Jsem však
přesvědčena, že tohle všechno je Trumpovi úplně jedno a chce pouze vlepit
políček Obamovi. „Evropský parlament vyzval ke zmrazení přístupových
jednání s Tureckem kvůli postupu vlády v Ankaře po potlačeném
červencovém pokusu o státní převrat... Rezoluci předcházela v úterý
bouřlivá debata,“ citovala média dění ve Štrasburku. Proč je otázka
Turecka tak citlivá? A co v této „bouřlivé debatě“ zaznělo?

Zmíněná rezoluce Evropského parlamentu je především budíčkem
představitelům Evropské unie a Turecka, že nemůžeme zavírat oči nad tím,
že v Turecku po pokusu o státní převrat jsou zavírány desítky tisíc
lidí, další stovky tisíc lidí byly vyhozeny z práce. A to vše bez
rozhodnutí soudů, že se něčeho špatného dopustily. Je na Turecku, aby
dokázalo, že chce respektovat evropské hodnoty, které jsou nezbytnou
podmínkou vstupu do Evropské unie.

Zdá se, že v EP máte vůbec velmi pestrá jednání. Evropský parlament měl
totiž také varovat před rostoucí propagandou z Ruska. A na to váš kolega,
europoslanec Jiří Pospíšil sdělil, že je dobře, že si Brusel všímá
ruské propagandy. Podle něj prý dopady ruské propagandy vidíme i u nás.
Dá se to nějak okomentovat?

Celá tato debata je samozřejmě velmi citově založená. Štětina mluví o
tom, že jsme ve válce a bubnuje na bubny. Já se osobně domnívám, že za
těmito reakcemi stojí především pocit vlastního selhání. Na plenárním
zasedání jsem se snažila kolegy upozornit, jako už tolikrát v minulosti,
že se vůbec nevěnujeme tomu podstatnému. Problém je přeci v tom, že
občané Evropské unie mají čím dál menší důvěru v evropské instituce,
protože se nedomnívají, že jim evropský projekt přináší užitek. Často
řeší velmi složité osobní a rodinné socio-ekonomické problémy a ano,
jsou proto náchylní k anti evropským náladám. Co tedy řešit raději to,
jak našim občanům co nejvíce pomoci? Co takhle zkusit je více zatáhnout do
rozhodovacího procesu, aby věděli, že Evropa jim má mnoho co nabídnout? V
posledních letech jim ukazujeme jen to, že bohatší se stávají bohatšími
a že předsedové Komise mají luxusní místa v byznysu po tom, co odejdou z
vrcholných funkcí v EU. Občané takovou Evropu nechtějí a my jim nedáváme
alternativu, po které tak zoufale volají a navíc z nich děláme blbce,
které musíme vodit za ručičku. Předseda Evropského parlamentu Martin
Schulz nebude prý usilovat o další mandát a z čela europarlamentu odejde. V
příštím roce ale chce kandidovat do německého Spolkového sněmu a mluví
se o něm jako o možném kandidátovi sociální demokracie na spolkového
kancléře. K tomu připomenu vaše slova z FB: „Mnoho lítosti popravdě
necítím. Schulz se sice často tvářil jako velmi progresivní humanista, ale
jeho kroky tomu až příliš často neodpovídaly... Největším vítězem
současné situace tak stejně je intrikán a konzervativec Juncker...“. Tak
toto opravdu stojí za komentář!

Za velmi podstatnou pravomoc Evropského parlamentu považuji tu, že má na
starosti kontrolovat činnost Komise, jíž Juncker předsedá. Je více než
pravděpodobné, že křeslo předsedy Evropského parlamentu získá někdo z
lidovecké frakce EPP, do které se řadí i Juncker. Jak má tedy Evropský
parlament efektivně kontrolovat Komisi, když jak předseda EP, tak Komise
budou z jedné strany? I Schulz šel Komisi značně na ruku, ale i určité
záblesky transparentnosti a demokratické zodpovědnosti pohasnou, pokud budou
hrát lidovci v rámci EU přesilovku. Evropský parlament se pak rovnou může
přejmenovat na Instituci bránící neschopnost Komise. Někde jsem zaslechla,
že „Kateřina Konečná obráží obchody v Bruselu...“ Berte to s velkou
rezervou, přesto se vás zeptám: Jak se v Bruselu ženě nakupuje? Mnozí
možná namítnou, že je tam levněji jak v Česku... a k tomu si ještě
nemůžeme koupit to stejné, co Belgičan, Němec nebo Francouz, neboť na to
prostě nemáme. Kdy budou mít lidé v ČR alespoň zčásti podobné platy a
stejné důchody jako v Belgii? To jsme jako národ tak líní? To se přiznám,
že považuji za velmi úsměvné, protože jsem v Bruselu ještě nikdy
nakupovat nebyla. Neměla jsem ani čas z Belgie vidět nic jiného než Brusel,
což mě mrzí nejvíce. Ve Štrasburku na cestě domů nakoupím nějaké
potraviny pro mého syna, kvůli větší kvalitě a vždycky si zoufám, že
jsme pro korporace druhořadými občany EU. Musím v této souvislosti velmi
ocenit iniciativu odborů, které svou kampaní "konec levné práce" fakticky
upozorňují na obrovský problém rozdílů v platech mezi námi a jinými
státy a snad se jim i díky možnosti vyjednávání na tripartitě účinně
daří v některých oborech platy zvyšovat. Každopádně v době
ekonomického růstu by pro normální vládu měl být primární cíl
zvyšovat platy a tlačit také na podniky, aby se chovaly solidárně... Když
si spočítáme, že cca půl biliónu ročně ještě pořád ve formě zisku
zahraničních společností odtéká z naší země, peněz na platy
zaměstnanců nejen těchto společností je zde poměrně hodně. Jen chtít je
dát těm, kterým patří a ne odvést svým mateřským společnostem do
zahraničí. Považuji za velké selhání vlády, že si toto neuvědomuje.
Doplací na to všichni občané i celá ekonomika. ČR je moderní zemí, ve
které zahraniční investoři chtějí podnikat, musíme udělat vše proto,
aby z toho měli něco i naši zaměstnanci. To musí být priorita každé
vlády.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Akce Staromák: Gazdík a Horáček zneužili naštvané lidi, říká premiér
Sobotka

Podle premiéra Bohuslava Sobotky (ČSSD) organizátoři akce dne 28. října
2016 na Staroměstském náměstí zneužili naštvanosti lidí. Řekl to
alespoň v rozhovoru pro server Echo24.cz.

„Stejně jako mě nijak zvlášť nerozčilovalo, s kým se sejde dalajláma,
tak stejně chápu naštvanost lidí v kauze Brady. Byť si myslím, že ani
tato kauza nemá jen kladné hrdiny a padouchy. Život mě naučil, že věci
bývají barevnější,“ zmínil k aktuální politické situaci Sobotka.
Bradyho následně označil za kladného hrdinu. „I proto jsem se v okamžiku,
kdy se na mě lidé začali obracet, rozhodl, že mu dám medaili Karla
Kramáře a připojím se k těm, kteří se pokusili kompenzovat fakt, že mu
nebylo uděleno vyznamenání. Pokud byl v panu Bradym vyvolán dojem, že
dostane státní vyznamenání, buď kroky pracovníků prezidentské
kanceláře, nebo i třeba informacemi, které dostal od pana ministra Hermana,
tak myslím, že v tu chvíli to vyznamenání dostat měl,“ myslí si Sobotka.

Původní text ZDE.

V té souvislosti se také rozhovořil o kolegovi z vlády, ministru kultury
Danielu Hermanovi (KDU-ČSL), který za vyznamenání pro svého strýce
lobboval. „Pan Herman se zřejmě snažil nějakým způsobem podpořit
vyznamenání pro svého strýce, pan prezident se snažil zabránit schůzce
ministra Hermana s dalajlámou. Každý po tom druhém něco chtěl a vzájemně
se zklamali. Z toho pak vyplynuly ty hořkosti,“ myslí si Sobotka. On sám by
za svého strýce nelobboval. „A myslím, že pro každého, kdo má na řadu
věcí odlišné názory než pan prezident, je riziko pouštět se s ním do
takového typu vyjednávání. Takže asi i kdyby mě taková věc napadla, asi
bych nelobboval,“ dodal.

Zároveň uvedl, že mu nevadila schůzka Daniela Hermana s dalajlámou, ale že
mu vadila oficiální půda ministerstva kultury. Následně jeho slova
směřovala k oslavám 28. října na Staroměstském náměstí. „Ti lidi,
myslím, na Staroměstské náměstí nepřišli ani kvůli Horáčkovi, ani
kvůli Gazdíkovi, ale že byli naštvaní na prezidenta. A ta přirozená
naštvanost lidí, kteří se toužili někde potkat, byla zneužita těmi,
kteří celou věc zorganizovali,“ uvedl Sobotka. On sám zamířil na
Pražský hrad, i proto, že nechtěl, aby se 28. říjen stal dnem, kdy se
rozjede série nějakých bojkotů. „Dneska část politického spektra bude
bojkotovat jednoho prezidenta, příště zas jiná část toho dalšího
prezidenta. A je to i neúcta k vyznamenaným, přičemž většina z nich si
naši úctu zaslouží,“ myslí si.

Závěrem se pak vyjádřil k výzvě umělců k Týdnu občanského neklidu.
„Beru to jako projev občanské nespokojenosti. Jenom si dovoluji protestovat
proti tvrzení, že snad naše vláda táhne zemi na východ. Úplný nesmysl,“
uzavřel.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí