Question:
Na Ukrajině prohlásili, že neporušili pravidla při návratu letadla Belavia

Ukrajinský dispečer, který v rozhovorech s piloty dopravního letadla
společnosti Belavia řekl o možnosti zachycení letadla bojovými letouny,
jednal v souladu s mezinárodní praxí, oznámily webové stránky televizní
stanice 112 Ukrajina s odvoláním na odpověď ukrajinského státního podniku
pro letecký provoz Ukraeroruch.

Letecká společnost Belavia předtím sdělila, že 21. října přinutily
ukrajinské úřady běloruské letadlo k návratu do Kyjeva pod hrozbou vzletu
stíhaček. Po přistání byl z paluby letadla odveden cestující, občan
Arménie.

Vedoucí aparátu SBU Oleksandr Tkačuk vyvrátit informaci o hrozbách
běloruské posádce ze strany ukrajinského dispečera. V Bělorusku
zveřejnili dešifrovanou nahrávku dialogu pilota s dispečerem. Podle ní
dispečer pilotovi řekl, že „je nutno se vrátit na letiště odletu
Žuljany, a že v případě nesplnění budou poslána bojová letadla pro
zachycení".

V Belavia rovněž oznámili, že Kyjev přistoupil na kompenzaci nákladů na
návrat běloruského letadla. Kromě toho, cestující, kvůli němuž vrátil
Kyjev letadlo Belavia na letiště, se chystá zažalovat ukrajinské úřady.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Petr Robejšek jel: EU nás ohrožuje. Hrozí prasknutí finanční bubliny,
spořte pod slamník. Do ČT už mě asi nepozvou. A Jan Schneider dodal: Ti, co
brojí proti ruské propagandě...

O politické korektnosti besedoval se zhruba padesátkou plzeňských občanů
především středního věku Petr Robejšek společně s novinářem,
ekonomickým a bezpečnostním expertem Janem Schneiderem. Kupodivu se
nehovořilo příliš o migrantské krizi, ale „vydatně“ o Rusku, Evropské
unii, finanční krizi a samozřejmě o situaci v Německu a v celé západní
Evropě.

„Politická korektnost se týká nekonečného sporu v každé společnosti o
tom, kdo má právo definovat, jaké jsou věci, co to je, co se okolo nás
děje. Ti, kteří se považují za strážce politické korektnosti, trvají na
tom a domnívají se, že jsou to právě jen oni, kteří mají právo
definovat to, co je tak, jak oni vidí. Svým způsobem věří zvláštní
představě, že když se o některých věcech nebude mluvit, tak přestanou
existovat. A stejně dětinské představy jsou, že když se o některých bude
mluvit tak, jak oni by si přáli, takže se takové stanou. To ‚poručíme
větru dešti‘ je reálný příklad politické korektnosti,“ uvedl na
začátek Robejšek.

Zamlčováním do neexistence

„Když řekneme, že věci nejsou takové, jak se vám všem zdají, jsou
úplně jiné a ty věci, které se odehrávají a mají odehrávat tak, jak si
to představujeme, tím kouzelným proutkem dosáhneme toho, že se ty věci tak
opravdu stanou. Spousta lidí podléhá představě, že stačí některé věci
zamlčet a ony prostě zmizí. A některé věci si tak nějak přimodlit a ony
vzniknou. Fakticky to není nijak veselé. To znamená, že společnost se
ubírá o možnost soutěže myšlenky. Tím, že věci pojmenováváme, tak se
snažíme určit, jakou mají podstatu, co jsou, hledáme pravdu. Každý ze
svých pozic a tím pádem i s určitou tendencí věci zkreslovat, ale právě
proto, že každý může říci, co si támhle o tom myslí, z toho plyne, že
vzniká možnost najít něco, co nejvíce odpovídá tomu, jak ten sloup v
realitě vypadá.

Když tento diskurs zakážeme, tak se obíráme o možnost poznat svět a tak
se automaticky deklasujeme o možnost jej nějakým způsobem ovlivnit a změnit
v náš prospěch. Protože my ani nevíme, kde jsme, protože jsme si zakázali
určité myšlenky, předpoklady, vlastnosti. Protože ty nejsou přijatelné. A
v tu chvíli jsme si zakázali přemýšlet, poznávat a kastrovali jsme
schopnosti společnosti reagovat rozumně, reálně a racionálně na svět,
který už je tak dost komplikovaný, abychom využili každý prostředek,
který máme. Když se ptáme, co nás ohrožuje, když se ptáme o bezpečí a
nebezpečnosti, tak vlastně potichu v duchu myslíme na určitá ohrožení.,“
uvedl Petr Robejšek.

Byznys se strachem

Schneider na to pak reagoval: „Pro mne je velmi nebezpečný jev, který bych
nazval manipulace se strachem. Společnost je přestrašená. Když si vezmete
tu produkci hollywoodských filmů od obrovských mravenců, včel,
nebezpečných anakond, požárů, neštovic… Lidé na to chodí a mám pocit,
že si vypěstovali závislost na strachu, že potřebují svojí dávku strachu,
že se potřebují bát. Pak se tady děsí celkem náhodných, běžných
věcí a mluví o tom, že je ohrožena jakási identita, ale já ty lidi
shledávám prázdnými. Možná vyheknou poprvé ráno, když se vidí v
zrcadle. Společnost je vyděšená, snadno manipulovatelná a velmi křehká a
málo odolná. Říkalo se, že není nic nedemokratického srazit svého soka
ze schodů, protože to je na férovku, je to tváří v tvář, není to
žádný útok zezadu. Prostě já mu poskytnu tu výhodu mužného souboje.
Takové řeči, že toto se tady nenosí a toto by v demokracii být nemělo –
já myslím, že to je jeden z příznaků té choroby, že se lidé bojí
pojmenovat věci pravými jmény. Tady se nosí, že člověk musí být kluzký
jak čípek, aby byl do příslušných míst dobře aplikovatelný, a pak té
kariéře nic nebrání.“

Ohrožujeme se sami, protože se nedokážeme cíleně pobavit co je a není
důležité, vysvětloval Schneider. „Tvrdě a korektně. Zjistil jsem, že
například jak s určitou hrozbou pojednávají – a je poněkud banální –
je to sníh. Britové nepoužívají sněžné pluhy, nepoužívají sůl a
nepoužívají zimní pneumatiky. Oni si spočítali, že když nasněží, což
je asi pět dní v roce, tak že se vyplatí zůstat doma a nevydávat peníze
nesmyslným způsobem kvůli pěti dnům v roce. To znamená, my se snažíme
všechna nebezpečí porazit na hlavu, ‚poručit větru dešti‘ a já
myslím, že k určité velikosti patří i kalkulace, že tedy něco projedeme,
ale že se z toho nemusíme zbláznit.“

Minimum nákladů, maximum zisků

Robejšek pak pokračoval slovy: „Naše západní společnost je ohrožena
zejména tím, že má vychytané všechny myšky. Tyto společnosti, jejich
organizace a fungování, jsou založené na předpokladu nebo na cíli
dosáhnout toho, co chceme, to znamená fungování společnosti, co nejlevněji
a co nejrychleji. Této filozofii jsme se všichni upsali a to je v mých
očích právě ta největší zranitelnost toho západoevropského modelu,
který se snaží optimalizovat všechny procesy tak, aby to skutečně
probíhalo jako ve výborně fungující firmě. Tedy – s co nejmenšími
náklady co největší zisk. Jenomže společnosti takto fungovat nemohou. Pro
nás je nejnebezpečnější to, co je zároveň i nejpravděpodobnější. To
je porušení této optimalizované společnosti a to spojuji s něčím, jako
je energetický black-out. Co to udělá se společností, když pět dní
nepůjde proud. Vrátí se o doby kamenné. Najednou nefunguje vůbec nic, ta
civilizační skořápka úplně zmizí. Tuto analýzu si člověk musí každý
den měnit a přibrat si třeba Rusko nebo migrační vlnu a vždy si zvažovat
– jak to vypadá dnes.“

Největší rusobijci jsou bývalí obdivovatelé SSSR

Velká silná emoce v České republice je strach před Ruskem, pokračoval
Robejšek. „Ať tomu říkáme hybridní válka, což není nic jiného než
asymetrická válka, nebo dejme tomu i ta myšlená invaze, nebo ekonomická
válka. Jak je akutní tohle riziko?“

Schneider odpověděl: „Já se domnívám, že žijeme v masivní protiruské
propagandě. Uvažuji, před čím nás ty samozvané think-tanky chrání,
před ruskou propagandou, ale já ne a ne na ni narazit. Proto se NATO muselo
dosápat až k ruským hranicím, aby něco zaslechli, protože já nic
takového neshledávám. Spíše si myslím, že je to taková vyrovnávačka
určitých lidí, kteří se vyrovnávají sami se svou minulostí. Dělají to
poměrně nešetrně, snaží se vystupovat velmi protirusky, a když se na ně
podíváte, tak to jsou lidé, kteří vystupovali velice prosovětsky před
čtvrt stoletím a otravují tady vzduch a veřejný prostor a naprosto
deformují atmosféru.

Co se týká energetické bezpečnosti, tam bych viděl velice dobrý příklad.
V roce 2008 a 2009 byla takzvaná plynová krize, Topolánek to tam jel žehlit
a naše noviny naprosto beze studu psaly, že Rusko přestalo dodávat plyn do
Evropy. V životě se málokdy setkáte za bílého dne s takovou lží. On
totiž jde přes severní Polsko plynovod Jamal. Ten jel na plné pecky. Ti
novináři to věděli, a přesto psali, že Rusové přestali dodávat do
Evropy plyn. Není to pravda, oni přestali dodávat na Ukrajinu, protože přes
ni se už dál nedostával, Ukrajinci to kradli. O tom, že to není náhoda,
svědčí i nedávný výrok ukrajinského premiéra Jaceňjuka, který začal
hrozit tím, že když jim Evropa nepomůže, tak zavřou tranzitní kohoutky.
Takže Jaceňjuk byl jediným člověkem, který kdy pohrozil zastavením
ruského plynu do Evropy. Z tohoto důvodu já se Ruska nebojím. Efektivita
obchodu záleží na slušném vystupování obou stran, čili Rusové nikdy
nehrozili tím, že by tady způsobili energetický black-out. Bylo velice
prozíravé, když se v roce 1996 navázala cesta na norský plyn, my jsme se
tenkrát vyvázali z té základní jednostranné energetické závislosti na
Rusku.“

„Přece však rozumíš tomu reflexu strachu před Ruskem, který v této
společnosti existuje,“ obrátil se Petr Robejšek k Janu Schneiderovi. A ten
uvedl: „Já si myslím, že se mají vyřizovat účty v době, kdy to bylo
aktuální. Ale vyřizovat si účty s Rusama v době, kdy jsme měli obrovskou
možnost využít našeho dobrého jména k navázání velice dobrých
obchodních vztahů s Ruskem, tak to byl veliký hřích. Je to pochopitelné,
fázovitě posunuté, ale pro mne neakceptovatelné.“

Slova agentova

Robejšek si poté postěžoval: „Já jsem považovaný za ruského agenta.
Univerzitní profesor mne odpovídajícím způsobem pojmenoval jako ‚ruský
šváb‘. Univerzitní profesoři používají takovouto vybranou mluvu a
intelektuální kvalitu, a přestože jsem takovými mnohem chytřejšími lidmi,
než je pan Putna, považován za někoho na ruské straně, mám v tomto ohledu
trochu jiný názor.

Myslím si, že ruská společnost, systém, nezávisle na tom, kdo tam
momentálně vládne, je vnitřně nestabilní entita. Oni mají nerovnováhy, o
kterých si můžeme dlouho povídat. Ta země je jednostranně závislá na
exportu svých energetických nosičů a surovin, jim chybí rozběhnutý
střední stav. Moje teze je, že ten systém je vnitřně nestabilní, to
znamená ohrožený rozpadem. Když ve společnosti má systém určitou
vnitřní labilitu, tak má potřebu kontrolovat svoje předpolí. To neznamená
tam vmašírovat, obsadit a dosadit tam gubernátora. Má potřebu kontrolovat
impulsy, které přicházejí zvenku dovnitř, do systému, který je vnitřně
slabý.

Takto viděno, samozřejmě z ruského hlediska, představuje ten pás
středoevropských a potažmo dále západoevropských zemí, určitou výzvu.
Neříkám bezpečnostně politické riziko. Oni jsou jiní než my a zdá se,
že zatím jsou úspěšnější než my. Vliv, který vyzařuje od nich, by
mohl být nebezpečný. To ještě neznamená, že stojíme na prahu třetí
světové války. Ta věc se stane problematická, když to této hry Východ
– Západ zapojíme další hráče. Zespoda Turecko, shora Spojené státy, a
tak dále. V tu chvíli je to značně nepřehledné.

Když se ale ptáme, jak nebezpečné je pro ČR Rusko, tak v té základní
struktuře tady vidím určité oprávnění být ostražitý, dávat pozor.
Rusko skutečně může mít zájem na tom kontrolovat – neznamená obsadit,
ale ovlivňovat vývoj ve svém předpolí. Něco, co je normální, je to
projev existence společenského organismu. Vidím tu určitou pochopitelnost
těch, kteří se v České republice bojí Ruska.“

Bát se, či nebát, ruského medvěda

První dotaz, či spíše poznámka mladšího posluchače v první řadě: „Myslím,
že Rusko směřuje ke stabilitě. Stoupla tam zásadně porodnost, snaží se
tam vybudovat potravinovou nezávislost, jdou cestou ‚ne GMO‘, a dávají
svým občanům možnost získat půdu o výměře více než hektar s omezením,
že s tím nelze libovolně zacházet, nemůže se to prodat, nemůže to být
zabaveno…“ A Robejšek reagoval: „Směřování a trendy jsou fajnová
věc. Já chci mít ale ty výsledky. Jsem ten poslední, který démonizuje
Rusko, ale zároveň chci vidět věci racionálně v současném stavu. Ty
trendy jsou, ale nejsou ještě dosaženy k tomu, abychom mohli říci – ano,
to je stejně stabilizovaná země jako dejme tomu nějaký západní stát.
Jsme příliš malí na to, abychom se nemuseli bát.“

Schneider pak převzal otěže: „Ta politická korektnost je ve skutečnosti
velká politická nekorektnost. Takto je pojednáváno Rusko velmi politicky
nekorektně, což znamená, že je limitována jakákoliv slušná debata, v
čem jsou – ohledně Ruska – negativa, pozitiva. Jsme pod velikým tlakem,
kdy se předepisuje, jak se o té věci má mluvit a tím pádem je likvidována
čestná férová debata o tom, co na Rusku vidíš pozitivního a co
negativního. Člověk si o té věci myslí toto, ale s touto výhradou a ty
výhrady, to je to nejzajímavější, co se o této situaci dá slyšet, to je
ta důstojná rozprava, ke které bychom také rádi maličko přispěli.“

Dotaz k Rusku měl další posluchač: „Stát je řízen striktně ze shora, a
stačí, aby tam někteří padli a může se leccos změnit. My jsme pod vlivem
EU, potažmo pod silným vlivem USA. Můžete srovnat tyto vlivy a jejich
nebezpečí? Myslím, že ten vítr fouká možná odjinud, než z toho východu…“

„Nejenom malá země se připravuje na tu minulou válku, na nebezpečí,
která nepřijdou, a přesto je to legitimní, protože tím alespoň zčásti
činíme méně pravděpodobnými ta nebezpečí, která také jsou v prostoru.
Ale kromě těchto nebezpečí existují další, o kterých nevíme a která
teprve mohou vzniknout. Pro mne je největší nebezpečí finanční bublina,
která hrozí prasknutím a to nad celým světem. To má bezpečnostně
politické konotace,“ uvedl Robejšek.

Glajchšaltování po evropsku

„Nedávno jsem řekl v České televizi, a od té doby mne už tam nezvou,“
pokračoval za smíchu auditoria Petr Robejšek, „… že EU byla dosud
nefunkční a teď už je disfunkční. Disfunkční je, že ten systém škodí,
ale to také není úplně přesně, protože také něco přináší a
zároveň i škodí. Jistota dodávek není tak jistá, protože tím, jak se EU
chová úspěšně netakticky vůči Rusku, tak Rusové orientovali svoje
odbytiště na Čínu, takže už ta druhá strana roury není odkázána jenom
na nás. Když na to přijde, tak mohli by hrát tu hru, že by nám udělali
studené Vánoce. To se může stát a je opravdu určité riziko, protože
struktura moci v Rusku je docela neprůhledná a je orientovaná hodně
vertikálně a bez kontrol, což někdy může být dobré a jindy špatné.
Když se na tu špičku dostane někdo, kdo je méně propočitatelný v
pozitivním slova smyslu než Putin, tak to může být velká výzva.“

„EU nás ohrožuje tím, že nám vnucuje struktury myšlení a chování,
které nejsou kompatibilní s našimi zájmy. Ona nás nutí, abychom se
přizpůsobili jakémusi zprůměrněnému evropskému státu, kde je
kombinováno Řecko, Německo a Švédsko zároveň a na ten průměr jsou
psané normy a očekávané normy a žádná z těch zemí do tohoto průměru
samozřejmě nepasuje, každému něco vadí. Každého něco nějakým
způsobem omezuje a tento pohled – který se řídí podle hesla Více Evropy!,
a když dojde k nějaké krizi, tak je to Ještě více Evropy! – tak ten je
pro mne docela nebezpečný, protože znamená, že je to odmítání vnímat
realitu, vlastní stav a vyvodit z toho důsledek.

Více Evropy je špatně, my musíme najít méně Evropy. V Evropě je
zaběhané, že centrální roli hraje jen několik málo skutečných mocností.
Všichni jako vypadáme, že jsme si rovni, že jsme si v EU rovni, ale všichni
zároveň víme, že to tak není. Někteří jsou rovnější. Tyhle velmoci
Evropy nám vnucují chování, které není kompatibilní s našimi zájmy,“
vysvětloval Robejšek, který téměř 40 let již žije v Německu.

Když se rozevírají nůžky

„Pokud jde o Spojené státy, tak ty jsou samy ve velkých potížích. Jako
ekonomicky nejsilnější země v zenitu své dominantnosti, trošku zahnaná do
kouta tím, že kapitalismus, který funguje v USA, má určitou specifickou
formu, která vede k tomu, že ta země jako taková země se rozpolcuje velice
razantně mezi chudé a bohaté. Mezi málo super bohatých a hodně stále
více podobně chudých a má tudíž nebezpečný potencionál vnitřních
nepokojů. Má v sobě silnou představu o nutnosti pomáhat a řešit problémy
jiných, která je sama o sobě velmi dobrá a důležitá, protože kdyby nebyl
nějaký hegemon, který hraje toho strážníka a kdyby to nebyl takový, kdo
je nám tak hodnotově blízký, jako jsou Spojené státy, tak by to byl jiný
hegemon, který nám hodnotově tak blízký není. Měl bych minimálně dva a
ten první by byla Čína.

To, že Spojené státy mají o sobě představu, že mají spasit svět, je
samo o sobě správné, jenom zároveň mají vnitřní problémy takového
charakteru, že tato snaha ovlivňovat svět se potom směšuje s tím, co
slouží americkým zájmům. Což je z americké pozice zcela legitimní. Ale z
pozice adresátů a spojenců, což jsme my, už tak bezproblémové není.
Třeba TTIP, která by prospěla více Spojeným státům, než těm evropským
spojencům. Já tu americkou snahu vidím, chápu, ale přesto zároveň musím
říci, ta věc by nebyla pro Evropu výhodná, ta by byla výhodná více pro
Spojené státy. Teď je otázka, jestli nám to hodnotové partnerství, které
tu nepochybně je, stojí za to, abychom riskovali již tak labilní stabilitu
ekonomiky Evropy,“ rozhovořil se dále Robejšek.

Mesiášství po americku

Ke slovu se pak dostal Jan Schneider: „Já se tady trochu ošívám, když
slyším o tom americkém mesianismu, protože když budu mluvit, jak mi huba
narostla, ten mesianismus měl vždycky dvě stránky. Vyvolený národ se buď
cítil vyvolený, že měl nějaká práva navíc, ale ti moudřejší se na to
dívali vždy s úděsem, protože věděli, že ten koncept vyvoleného národa
spočívá v tom, že ten národ je vyvolen k větší odpovědnosti za ten
svět, nikoliv k větším právům. Ale k větším starostem. Kdyby se
Spojené státy cítily vyvoleny k tomu, že mají větší zodpovědnost za
svět, dělaly by méně pitomostí, než dělají, když chtějí ten svět
spasit. Tím trpí američtí demokrati, kteří chtějí ten svět nějak
pospravit a nejlépe když tam pošlou nějaké křídlaté střely a rozmydlej
to tam na maděru a pak se diví, že se tam stáhnou ti nejhorší zmetci,
kteří na světě existují. A ti republikáni ten svět nechají být i z toho
důvodu, že mu nerozumí, že jsou nevzdělaní, ale pořád mám spor, zda by
byl lepší ten Sanders nebo Trump, protože ten Sanders by možná měl takovou
snahu nás tady něco naučit. Ale Trump by nám ukázal ‚dělejte si co
chcete‘.“

Bez alternativ!

Dotaz plzeňského zastupitele za TOP 09 zněl: „Umlčujeme nepříjemné
hlasy, razí se mainstream… jak vidíte vývoj západní společnosti?“
Robejšek na to: „Západní část kontinentu žila příliš dlouho v
konzumní letargii, v takové spokojenosti, uklidněnosti, sebestřednosti toho,
že věci fungují, dá se počítat byť i s malými porcemi ekonomického
růstu každý rok – donedávna. A tím pádem je i plánovaný růst
osobního blahobytu a s tím související určitá rezignace na vše politické,
na přenechání politiky politikům, což je úplně zásadní chyba a je to
vlastně zkreslení demokracie. Ten reprezentativní element, který s sebou
nesl nutnou každodenní komunikaci těch, kteří vládnou a těch, kteří
jsou ovládaní, tento element zmizel a my jsme trošku rezignovali právě na
to, co demokracii dělá životaschopnou a přenechali jsme elitám naprostou
dominanci v tom, co je důležité a jak se to má dosáhnout.

Ta politická korektnost nám předepíše bez diskuse – abych citoval
klasičku Angelu Merkelovou ‚ohne Alternative‘ – bez alternativy nám
předloží řešení, které samozřejmě má alternativy. Ale ty jsou
složitější, méně pohodlné, dražší v různých významech slova. V
každém případě nevyhovují těm, kteří moc mají, jako jiné možnosti,
které by byly schůdnější, smysluplnější a dlouhodobě určitě
efektivnější, ale protože jsme jim přenechali dominanci rozhodovat, co je
důležité, tak si evropská společnost může ten současný stav přičíst
sama sobě. Přesto jsem optimista. Zejména v souvislosti s pohybem, a pozoruji
to již delší čas, s pohybem zespoda společnosti. Společnosti najednou asi
z důvodů, že ten blahobyt neprýští bohatě jako doposud, najednou jsou
senzibilnější na to, co dělá politika, jak zacházejí s jejich penězi a
jaké jsou perspektivy a najednou se ptají – není přece jenom nějaká
alternativa? A jak to, že se nezabýváte problémy, které jsou pro nás
důležitější než ty, které vy označujete za důležitější.

Vzniká prostor, politická poptávka pro strany, které jsou nesystémové,
možná antisystémové, které jsou z části monotematické, ale tak to
prostě se začínajícími stranami vždycky je, které kladou ty nepříjemné
otázky. Ukazují, tady je problém. To jsou strany, jejichž reprezentanti
nejsou vždycky takoví, že by se s nimi chtěl člověk objímat nebo
kamarádit nebo sedět u stejného stolu, ale oni jsou produktem doby a jsou
kriminalizované těmi, kteří vidí svoji vlastní moc v ohrožení. Pro mne
to je klasický koloběh elit. Ty nesystémové elity, to je Marie Le Pen, to je
Wilders, to je AfD v Německu, všechny ty strany, které jsou považovány za
populistické – prý nedotýkejte se jich, jsou nebezpečné. To jsou ty
strany, které vyslovují nebezpečné otázky, které bolí velkou část
společnosti, ať už je to sociální nerovnost, migrace, tempo a smysl
evropské integrace. V tom bych viděl jistou perspektivu a renesanci demokracie.
Nestačí, když budeme volit jednou za čtyři nebo pět let. Nestačí, když
budeme vlastenci, musíme každodenně žít demokracií a svojí identitu a v
zájmu svojí země v bezprostředním okolí, v komunální politice a tlakem
na ty, kteří nás reprezentují, aby chápali, že chceme něco jiného než
je pro ně to nejjednodušší,“ odpověděl obsáhle Robejšek.

Hotovost pěkně „do štrozoku“

„Je další finanční krize nevyhnutelná a jak se na ní můžeme připravit?“
zněla další otázka od mladé posluchačky.

Schneider na to reagoval slovy: „Není třeba se toho tolik bát, protože to
je cyklický jev. Přeje si ji vždy ten, kdo na tom ukrutně vydělá. Já
přemýšlím o národních měnách, protože tam je cesta, jak finančním
spekulantům ty jejich kruhy trochu narušit.“

A přidal se i Petr Robejšek: „Zdá se, že éra ekonomického růstu je u
konce. Představa o tom, že můžeme ekonomický růst generovat do nekonečna,
je iluzorní. Někdo řekne – ale my ještě jo. A já myslím, že my už ne.
To, co se nám může podařit, je udržet jej na nízké úrovni ještě pár
let. Že bude nárůst o čtyři, pět procent se dá mluvit za předpokladu,
že bude válka, kdy je třeba všechno znovu postavit, nebo zásadní měnová
reforma, při které ztratíme všichni hodně. Do čeho investovat? Určitě ne
do eura,“ doprovodil odpověď Robejška smích přítomných. „To co máte,
nenechte elektronicky v bance, ale dejte si je pod slamníkem, ale musí to být
správné bankovky anebo ještě lépe, nakoupit něco, co je stabilnější, a
to jsou pozemky, nemovitosti, zčásti také zlato, malé mince. Jisté je, že
dluhy, které se navyšují každým dnem, každou hodinou, každou minutou,
musí být nějakou formou splaceny nebo vymazány. Anebo musíme peníze nebo
finance redukovat v jejich významu směrem k nule. My si musíme odvyknout
počítat v penězích a to je věc, která je na generace. A to se stane, jenom
když jsme k tomu donuceni. Jsme fixováni na ekonomický růst Dejte těm lidem
cumel a oni budou klidní. Sociální stát není nic jiného než forma jak
uklidňovat lidi přerozdělováním majetku.“

Zatímco pak na závěr horoval Jan Schneider za obnovení Svazarmu, Robejšek
uzavřel půldruhahodinové setkání: „Návrat k nějaké tradici může být,
ve společnosti a ve světě, který je plný nestability. Nemůžeme se
spoléhat na to, že organizace a struktury, které nám bezpečnost a stabilitu
zaručují, že to udělají stoprocentně. Pravděpodobně to budou nebezpečí,
která jsou zejména asymetrická. To znamená něco, co se týká jenom
určitého regionu, části společnosti nebo určitého sektoru ekonomiky. Tedy
bude strašně důležité mít instituce a struktury, které by tyto
bezpečnostně politické výzvy byly schopny, když už ne neutralizovat, tak
na ně nějak smysluplně reagovat. Žít z tradic, spolehnout se na to, co
tento národ je, že v tomto regionu existuje staletí a že má zodpovědnost a
zároveň že je pyšný na sebe.

Přežít do budoucnosti je podminěno tím, abychom dali jasně najevo, že
budeme složité, těžko stravitelné sousto pro kohokoliv. Demokracie v jejím
současném stavu je bezbranná a je na nás, abychom my jako občané
přemýšleli o tom – než bude obranyschopná, než ji sami obranyschopnou
uděláme – co uděláme pro bezpečnost nás všech. A to zastřešení
státem a jasná demonstrace – my se chceme bránit, my jsme schopni se
bránit – to by měla být úloha každého z nás.“

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Kalašnikov představil projekt bezpilotního robotického katamaránu

Koncern Kalašnikov představil ruskému ministerstvu obrany projekt
bezpilotního robotického katamaránu, který je schopen převážet několik
dronů letadlového typu nebo kvadrokoptéry, píše list Izvestija.

„Plně autonomní systém Triton, jehož koncept byl představen dceřinou
společností Kalašnikov Zala AeroGroup, bude schopen uskutečňovat jak
vzdušný průzkum, tak i průzkum pod a nad hladinou. Bude rovněž schopen
ničit cíle pomocí dálkově řízeného bojového modulu, který bude vybaven
tankovým kulometem s kalibrem 7,62 milimetrů. Plavidlo dostane dva dieselové
motory o 200 koňských sil a jeho akční rádius bude 750 mořských mil (něco
přes 1000 kilometrů). Drony pak mají dodat ještě dalších 30 kilometrů,"
stojí v článku.

„Aktivně pracujeme nad vytvořením bezpilotních mobilních prostředků.
Naším cílem je jejich integrace do systému, jehož komponenty budou schopny
uskutečňovat vzájemnou koordinaci. V tomto případě projekt systému
bezpilotního motorového člunu, na kterém budou rozmístěny bezpilotní
letouny, spočívá v tom, že daný systém bude schopen hlídkovat pobřežní
linii a účastnit se v pátracích a záchranných operací ve zcela
autonomním režimu," uvádějí Izvestija slova generálního konstruktéra
Alexeje Krivoručkova.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Evropská komise se vyjádřila ke spolupráci s Čínou. Zazněla výzva nejen
k Česku

Evropská komise podporuje 11 svých členských zemí, které se dnes v
Budapešti účastní jednání s Čínou o ekonomické spolupráci ve formátu
16+1. Základem ale je, aby aktivity domluvené v tomto formátu vhodně
doplňovaly spolupráci celé Evropské unie a Číny. Komise v této věci
zároveň počítá s plnou podporou členů EU, upozornila dnes mluvčí
evropské diplomacie Maja Kocijančičová.

„Na úrovni Evropské unie je naším hlavním cílem – pokud jde o vztahy s
Čínou – prosazení agendy EU–Čína 2020 a iniciativ, které byly
domluveny na summitech EU–Čína,“ poznamenala mluvčí. Mezi unijní
priority tak podle ní patří například otázky vzájemného obchodu,
investic a propojení, napsala ČTK.

Plného potenciálu vzájemných vztahů v těchto oblastech bude EU moci
dosáhnout jen při postupu na celoevropské úrovni s respektem k unijním
kompetencím a s plnou podporu členských zemí, upozornila Kocijančičová.

Skupina 16+1 vznikla z iniciativy Číny a poprvé se premiéři šestnácti
zemí sešli se svým čínským protějškem 26. dubna 2012 ve Varšavě.
Cílem platformy je prohlubování ekonomické spolupráce. Vedle Česka se jí
účastní dalších deset členů EU (Bulharsko, Chorvatsko, Estonsko,
Maďarsko, Lotyšsko, Litva, Polsko, Rumunsko, Slovensko a Slovinsko) a pět
států mimo unii (Albánie, Bosna, Makedonie, Černá Hora a Srbsko).

Formát 16+1 je tak podle ní doplněním ke vztahům mezi EU a Čínou. „EU
samotná do tohoto formátu nepatří, ale na procesu se podílíme jako
pozorovatelé,“ vysvětlila. V Budapešti tak dnes komisi zastupuje Gunnar
Wiegand, unijní diplomat odpovědný za vztahy s Asií.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Jsem připraven podat návrh na odvolání Ondráčka, za mě mu omluva určitě
nepomůže, uvedl Fiala v ČT

Tisíce lidí se v pondělí večer sešly v centrech čtrnácti českých a
moravských měst, aby vyjádřily nesouhlas se jmenováním poslance KSČM
Zdeňka Ondráčka do čela komise pro kontrolu činnosti Generální inspekce
bezpečnostních sborů (GIBS). Politici z mnoha stran vyzývají k jeho
odvolání z funkce, do které byl dosazen v pátek, navrhuje to i premiér
Andrej Babiš. Kdo za Ondráčkovo zvolení může a kdo jeho odvolání navrhne?
O tom diskutovali v pořadu Události, komentáře na ČT24 předseda
Poslanecké sněmovny Radek Vondráček (ANO) a místopředseda Sněmovny Petr
Fiala (ODS).

Komunisté k odchodu Ondráčka nevidí důvod a varují, že by to ovlivnilo i
jednání o podpoře příští Babišovy vlády. „Nesouhlasím s tím, že
byl řádně zvolen ve volbách v Poslanecké sněmovně a v tomto ohledu má
právo na to, aby dále svou funkci konával,“ sdělil Vojtěch Filip (KSČM).

Hnutí ano podle Vondráčkových slov podpoří převolení postu komise pro
kontrolu GIBS, a Ondráčkovi tak může reálně hrozit, že o svou novou
funkci přijde. „Je velmi pravděpodobné, že k tomuto hlasování dojde,
ještě to někdo musí navrhnout, pak nemám problém, abychom to na pořad
zařadili co nejdříve,“ řekl Vondráček.

S návrhem prý stoprocentně přijde ODS, sliboval Fiala. „Určitě tomu tak
bude, jsem naprosto připraven jednoznačně navrhnout odvolání pana
Ondráčka z této funkce, nikdy tam neměl ani být zvolen,“ zdůraznil Fiala
a dodal, že bere. v potaz i Babišovo vyjádření, že bude pro takové
odvolání. „S hnutím ANO máme 103 hlasy a jsem přesvědčen, že
Ondráček bude odvolán, není možné, aby takový člověk skutečně stál v
čele takové komise,“ dodal.

Premiér v demisi Andrej Babiš se vyjádřil, že se však ještě jednou
pokusí promluvit do duše poslanci Ondráčkovi s možností omluvy, kterou
doposud odmítal. Následovala otázka pro Vondráčka, co by taková omluva
měla obsahovat, aby byla považována za platnou. „Měl jsem pocit, že se
Ondráček z volby už diskvalifikoval, táhne se to už od prosince. Vždyť
nad tím, co dělal, nevyjádřil ani žádnou lítost. Kdyby řekl: ‚Bylo mi
devatenáct, chtěl jsem dělat psovoda a musel jsem poslouchat rozkazy, mrzí
mě to,‘ tak by mu nikdo hlavu neutrhl,“ míní Vondráček, který prý
tuto omluvu už snad ani neočekává, protože po celou dobu k tomu všemu
Ondráček spíše ještě přidával.

Zato Fiala důrazně reagoval na Vondráčkova slova, že omluva z
Ondráčkových úst řešení určitě není. „Člověk, který se podílel
na represích za minulého režimu tímto způsobem, zkrátka být v takové
funkci nemá,“ zopakoval s tím, že nevidí ani logiku, proč by to tak mělo
být, a připomněl, že bohužel to bylo hnutí ANO, které Ondráčkovi
umožnilo zvolit do této funkce.

„Navíc ta páteční debata byla jedním z nejhorších zážitků za dobu,
co jsem v politice a nezpůsobil ho Ondráček, ale někteří lidé z hnutí
ANO,“ rozohnil se Fiala a dodal, že tam hájili minulý režim, což bylo
prý nehorázné a byla to urážka všech, kteří za komunismu trpěli. „To
nemůžeme v demokratickém Parlamentu vůbec poslouchat, v pátek hnutí ANO
neuspělo v referendu o svém politickém svědomí,“ řekl.

Vondráček reagoval na slova Fialy s tím, že jejich klub byl „štípnutý
půl na půl“. „Možná jen s mírnou převahou ve prospěch volby. Hnutí
ANO skutečně nemá tolik hlasů, aby odvolilo Ondráčka,“ řekl a dodal,
že je spíše potřeba se nyní snažit o to, vše nějak vyřešit.

Premiér Babiš podle Vondráčka řekl, že je třeba, aby se poslanec
Ondráček nevolil, protože je to problematická osoba. „Řekl to, teď si
ale vyčítá, že to neřekl důrazněji,“ sdělil, a tím. pěkně namíchl
Fialu, který mu připomněl, že Ondráčka volí někdy od 15. prosince a byly
to hlavně hlasy hnutí ANO. „Ale teď vše nasvědčovalo tomu, že zase
nebude zvolen, vše zavinila aktuální neúčast ve Sněmovně,“ reagoval
Vondráček.

Poslanci z hnutí ANO, kteří hájili tuto volbu, prý ale jen tak své
stanovisko nezmění. „Čeká nás další zajímavá debata v poslaneckém
klubu. Mně prostě vadí, jak se k tomu staví pan Ondráček dnes, ne to, co
bylo před třiceti lety, není u něj žadná sebereflexe,“ uvedl Vondráček
s tím, že je třeba, aby si to v. klubu vyříkali, že to tohle není dobrá
volba. „Ctím, že jestliže to místo je vyjednané pro komunistickou stranu,
ať ho má kandidát té strany, ale ve výjimečných případech do těchto
personálních otázek musejí zasáhnout poslanecké kluby,“ uzavřel
Vondráček s tím, že toto je právě ta výjimečná a nepřijatelná situace,
v ní musejí poslanecké kluby zasáhnout.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Demonstrace naštvaných občanů a barikády v Calais: Nechceme vás tady!
Jděte domů!

Pravicové francouzské hnutí Generace Identitaire, které si klade za cíl
bránit tradiční identitu Francii a Evropy, vyzývalo na sociálních sítích
k blokádám přístupových silnic do Calais.

"Během několika měsíců se Calais stalo symbolem opravdové invaze
zaměřené na náš kontinent," píše se ve výzvě Generace Identitaire, "jde
o rozpad společenského a hospodářského života" v oblasti Calais a vyzývá
k fyzickým útokům na přistěhovalce, ale i cestovatele. "Vlády odmítají
bránit národy tím, že nebrání hranice a tak musíme stavět barikády,"
lze se dočíst ve výzvě.

Stovky aktivistů Generation Identitaire blokovalo několik silnic ve směru na
Calais. Západofrancouzské přístavní město se stalo "shromaždištěm" pro
nelegální přistěhovalce, kteří se chtějí dostat nelegálně tunelem pod
průlivem La Manche do velké Británie.

Aktivisté postavili barikády, zapálili pneumatiky. Na barikádách byly
nápisy "Jdi domů!" a "Zákaz vstupu". Nejméně 12 aktivistů bylo zatčeno.

Další aktivisté demonstrovali v ulicích Calais na nepovolené demonstraci,
demonstranti byli rozehnáni policií a 14 z nich bylo zatčeno.

Zdroj: pz.cz

Kontextová reklama Sklik

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Obnovit americký sen: Trump vystoupil s vítězným projevem. VIDEO

V amerických prezidentských volbách zvítězil republikán Donald Trump. Jeho
hlavní soupeřka demokratka Hillary Clintonová už uznala svou porážku.

Ve svém vítězném projevu nově zvolený prezident prohlásil, že Amerika
musí zahojit rány, které rozdělují zemi.

„Slibuji všem občanům, že budu prezidentem všech Američanů," prohlásil
Trump.

Trump prohlásil, že během svého úřadování hodlá obnovit americký sen.

Miliardář rovněž slíbil, že na první místo bude stavět zájmy
Spojených států. Přitom na mezinárodní scéně hodlá „čestně jednat
se všemi."

Kromě toho ocenil roli Hillary Clintonové, když řekl, že Američané jsou
vděčni za její službu zemi.

Podle Trumpa prezidentská kampaň, která skončila jeho vítězstvím, nebyla
obyčejnou kampaní, ale byla projevem obrovského národního hnutí.
Republikán prohlásil, že je připraven okamžitě se chopit práce.

Kandidátka za Demokratickou stranu Hillary Clintonová už uznala svou
porážku. Osobně zavolala svému soupeři, aby mu pogratulovala k vítězství.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Kosovo a Makedonie: Uprchlíci se tam hromadí. Teroristé mají pré. Usáma
bin Ládin v mešitě. Vojáci NATO se neodvažují

V neděli 20. 3. 2016 byla na prvním kanále ruské státní televize
odvysílána reportáž o současné bezpečnostní situaci na Balkáně. Podle
jejích informací uprchlíci, kteří nebyli vpuštěni do Evropské unie,
ustupují do Kosova. Z toho se tak údajně stal „vroucí kotel“, ve kterém
se nyní vaří rozčarovaní uprchlíci, drogoví dealeři, lidé rekrutující
zklamané migranty do řad teroristických skupin a těžko říci, kdo další.

Přestože cesta přes kosovskou hranici není tou nejjednodušší, mnozí
uprchlíci, kteří nebyli vpuštěni do Evropské unie, se tam nyní uchylují.
Kosovské orgány prozatím na hranicích nestaví žádné zábrany, z toho
důvodu si mnozí migranti volí tuto trasu jako nejsnazší cestu do Evropy.
Uprchlíci si ovšem neuvědomují, že celá oblast na kosovsko-albánském
pohraničí je pod vojenskou kontrolou albánských wahhábistů. Zejména v
horských oblastech se nacházejí výcviková střediska albánských
extremistů, kde jsou rekrutování a cvičeni bojovníci teroristických skupin
již od války v roce 1999.

„Uprchlíků sem přichází stále více a více, procházejí přes toto
území a snaží se dostat do tábora pro uprchlíky, který se nachází o 60
kilometrů dále,“ sdělil reportérovi ruské televize tamní farmář.

V uprchlickém táboře není možné pořizovat videa ani fotografie. Zaki,
jeden z běženců, který se v táboře nachází již 9 měsíců, ovšem
svolil zodpovědět několik otázek reportérům mimo tábor. „Já mám
namířeno do Anglie. Jedu přes Kosovo, protože jsou tu slabé státní
orgány, nikdo nás tady nekontroluje. Od rána až do 10 večer máme volný
režim. Mnoho lidí z tábora odchází hledat uplatnění někam jinam. Je tu
mnoho skupin, které lidem slibují lepší život, za to ovšem od nich
vyžadují dělat hrozné věci. Těchto míst je zde mnoho a ne tak daleko od
tábora,“ objasnil situaci jeden z uprchlíků.

Fotografie Bin Ládina na zdech mešity

Město Vitina, též známé jako „hlavní město džihádismu na Balkáně“
se nachází jen několik kilometrů od zmíněného tábora. Ve městě stojí
mešita, do které se chodí modlit velká část uprchlíků z tábora. Tato
mešita se v nedávné době proslavila tím, že byly uvnitř nalezeny
fotografie Usámy bin Ládina.

„V poslední době sem přichází mnoho lidí, kteří k nám přijeli z
Alžírska a Maroka. V počátku tito lidé žijí v táboře pro uprchlíky a
poté přijdou k nám. Mnoho místních je ubytovává ve svých domovech,"
popsal situaci imám vitinské mešity Chekram Salime.

Takových mešit, ve kterých se uprchlíci při své cestě na sever Evropy
zastaví, je velmi mnoho. Jedna z nich se nachází i ve Skopje, hlavním
městě Makedonie. Imám tamní mešity ovšem není k zastižení. „Není
tady. Odvezli ho na policejní stanici kvůli podezření z terorismu. Prý
spolupracoval s Islámským státem (IS). Posílal bojovníky do Sýrie,“
vysvětlil reportérům jeden z místních. Další z dotázaných ukazuje
reportérovi fotografie na svém telefonu. Na jedné z nich je vidět vnitřek
mešity, kde visí vlajka. „To je obyčejný symbol islámu," tvrdí. „Teď
už v měšitě není, máme ji v našem domě,“ dodal. „Obyčejný symbol
islámu“ je ovšem ve skutečnosti znak teroristické skupiny An-Nusrá,
odnože Al-Káidy.

„Vojáci NATO se do těchto oblastí neodvažují vydat“

„Počet přívrženců radikálního islámu v poslední době na Balkáně
radikálně vzrostl, což je dáno tím, že teroristické skupiny jsou
neustále zásobovány novou krví. To umožnilo zformovat děsivou, dobře
organizovanou síť, která spojuje skupiny z Kosova, Albánie, Makedonie a
Bosny a Hercegoviny. Do oblastí, ve kterých jsou rekrutovány čerstvé síly,
se vojáci NATO neodvažují vydat, a to přesto, že na území Kosova mají
ohromnou vojenskou infrastrukturu,“ sdělil reportérům poslanec srbského
parlamentu Milovan Drecun.

Americká vojenská základna Bondsteel se nachází v severní části Kosova a
je největší vojenskou základnou USA na Balkáně. Mimo jiné je toto místo
známé tím, že zde pro NATO pracoval Lavdrim Muhaxheri. V současné době
tento člověk vede albánskou frakci IS.

Tíživou situaci v Kosovu okomentoval tamní pravoslavný kněz, Jerej Dragan.
„Američané se ani nesnaží o to zachovat zde pořádek. Islámští
radikálové si zde dělají, co chtějí, a to přímo na očích jednotek NATO.
Sám jsem byl postřelen albánskými extremisty, a to jen kvůli tomu, že jsem
měl na sobě sutanu. Vojáci NATO stáli při incidentu opodál. Předstírali
ovšem, že si ničeho nevšimli. Taková ostuda,“ rozhorlil se Dragan.

Uprchlíci, kteří uvízli na řecko-makedonské hranici, si tento problém
samozřejmě neuvědomují a do Kosova se stále snaží dostat. Hlavně
nechtějí zpět do Turecka, kam hrozí, že budou odesláni.

bro

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Posádka lodi Admirál Kuzněcov je uznána za jeden z nejlepších útvarů
Severní flotily

Posádka těžkého letadlového křižníku „Admirál Flotily Sovětského
svazu Kuzněcov“ pod vedením kapitána 1. třídy Sergeje Artamonova je
uznána za jeden z nejlepších útvarů Severní flotily (SF) mezi loďmi a
vojenskými jednotkami. Oznámil to velitel flotily, viceadmirál Nikolaj
Jevmenov.

„Mezi loďmi a vojenskými jednotkami je jako nejlepší uznána posádka
leteckého křižníku Admirál Kuzněcov Flotily Sovětského svazu, posádka
diesel-elektrické ponorky Magnitogorsk a s samostatný smíšený letecký pluk
armády vojenských vzdušných sil a PVO Severní flotily", cituje ruská
média Jevmenova.

Nejlepším velitelům lodí, vojenských jednotek, posádek a armádních
útvarů vojenského letectva a PVO byly předány čestné poháry Gubernátora
Murmanské oblasti.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Prokuratura podezírá jihokorejskou prezidentku ze zapojení do korupce

Prokuratura Jižní Koreje vznesla oficiální obvinění proti přítelkyni
prezidentky Pak Kun-hje zapletené do korupčního skandálu, informuje agentura
Reuters.

Samotnou Pak Kun-hje obvinit nemohou kvůli její imunitě. Přitom podle
upřesnění agentury France Presse prokuratura podezírá, že mohla hrát v
korupčním skandálu významnou roli.

Rating popularity Pak Kun-hje klesl na rekordně nízkou úroveň v historii
země — 5%, a její politiku neschvaluje 90 % obyvatel.

Politický skandál kolem jihokorejské prezidentky vypukl po tom, co se Pak
Kun-hje veřejně omluvila za to, že do rukou její přítelkyně Čche Son-sil
se dostaly desítky textů prezidentských projevů ještě před tím, než
byly veřejně předneseny. Kromě toho zřejmě činila Čche Son-sil nátlak a
vybírala poplatky z velkých jihokorejských korporací a prostředky
převáděla na konta dvou jí patřících nekomerčních fondů, přičemž
přitom uplatňovala svůj politický vliv.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Sociální sítě našly selfie Merkelové s předpokládaným sebevražedným
atentátníkem

Uživatelé Twitteru zjistili podivuhodnou podobnost jednoho z vykonavatelů
teroristických činů v Bruselu a mladíka z tábora pro uprchlíky, s nímž
se vyfotografovala německé kancléřka Angela Merkelová v září.

Policie zveřejnila fotografii atentátníka Najima Laachraoui 25. března, a
prokuratura týž den prohlásila, že právě on spustil výbušné zařízení
na letišti. Uživatelé sociálních sítí fotografii prozkoumali a zjistili,
že se podobá člověku, jehož viděli dříve na selfie s Angelou Merkelovou.

Na podzim 2015 navštívila kancléřka SRN tábor migrantů v Berlíně, po
čemž se objevily na internetu fotografie, na nichž se Merkelová objímá s
běženci a usmívá se.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ochrnutou televizní moderátorku zapomněli v letadle

Pracovníci letecké společnosti EasyJet zapomněli ochrnutou britskou
novinářku Sophie Morgan na palubě prázdného letadla. Informuje o tom The
Daily Mail.

33letá televizní moderátorka musela 40 minut čekat na pracovníky letecké
společnosti poté, co letadlo přistálo na londýnském letišti Gatwick. Jak
uvedly stevardky, někdo z palubního personálu odvezl její invalidní vozík.
Během čekání Morgan zveřejnila na Twitteru selfie na pozadí prázdného
letadla.

@FrankRGardner same issue at @Gatwick_Airport today. Left on board @easyJet for
40 mins. On stuck in ambulift. No apologies. Only rude staff.. pic.twitter.com/IrhngnRH6o
— sophie morgan (@sophmorg) 27 м 2018 г

„Nechali mě na palubě EasyJet 40 minut… Žádné omluvy. Jen hrubý
personál," napsala Morgan pod fotografií. Zástupci letiště a letecké
společnosti se omluvili novinářce za „nepřijatelné chování personálu"
a nabídli jí, aby to bylo vyřešeno v osobních zprávách. Jako odpověď
Morgan prohlásila, že se podobné případy stávají příliš často.

It has happened far too often. This sort of service is almost the norm now.
Incredibly rude staff made the situation even worse. https://t.co/kfqZqaoqGo —
sophie morgan (@sophmorg) 27 м 2018 г

„Takový druh služeb se teď pokládá skoro za normu. Neuvěřitelně hrubý
personál udělal situaci ještě horší," dodala televizní moderátorka.

Podle slov novinářů se podobné příběhy s invalidy

Také v březnu 2018 56letý zpravodaj BBC v otázkách bezpečnosti Frank
Gardner proseděl v letadlu kolem dvou hodin, protože personál ztratil jeho
invalidní vozík.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
V DLR uvedli hlavní výsledek ministerské schůzky v normandském formátu

Hlavním výsledkem schůzky v normandském formátu se stalo to, že její
účastníci potvrdili věrnost minským dohodám.

V jednostranně vyhlášené Doněcké lidové republice doufají, že zástupci
Kyjeva na jednáních v Minsku začnou vést konstruktivní dialog, řekla RIA
Novosti úřadující ministryně zahraničních věcí DLR a zástupkyně
republiky v politické podskupině kontaktní skupiny Natalja Nikonorovová.

„Hlavním výsledkem schůzky je to, že ministři zahraničních věcí znovu
potvrdili svou věrnost minským dohodám a také úmluvám, dosaženým v
Berlíně a Paříži na schůzkách lídrů normandského formátu, jejichž
existenci ukrajinští představitelé na schůzce 23. listopadu popírali. Byla
rovněž potvrzena nutnost práce v kontaktní skupině a podskupinách jako
jediné možné variantě dosažení souhlasu mezi stranami konfliktu a tedy i
jeho urovnání," řekla Nikonorovová.

„Samozřejmě, že doufáme, že Ukrajina konečně zanechá svých
nesmyslných pokusů o přepsání „komplexu opatření" ve snaze měnit
posloupnost plnění jednotlivých bodů a přenášet odpovědnost na třetí
osoby, a začne vést konstruktivní dialog v minském formátu," dodala
úřadující ministryně zahraničí

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Víc peněz umělcům, vybojovali odboráři. A vysvětlili, proč je to dobře

Zpráva o tom, že Českomoravská konfederace odborových svazů (ČMKOS) bude
žádat růst platů zaměstnanců v kultuře minimálně o deset procent
rozproudila zajímavou diskusi na facebookovém profilu ČMKOS.

Odbory na sociální síti sdílely informaci, že platy pracovníků v kultuře,
kterých je kolem 6500, jsou i po nedávném čtyřprocentním navýšení
stále zhruba 2500 Kč pod celostátním průměrem.

Odbory mají obavy o českou kulturu

Podle ministra kultury Daniela Hermana činil v roce 2014 průměrný plat v
příspěvkových organizacích v kultuře 22 081 korun, loni 23 761 korun.
Průměrná mzda v ČR ve třetím čtvrtletí minulého roku činila 26 072
korun.

Šéf ČMKOS Josef Středula uvedl, že odbory mají kvůli nízkým platům v
resortu velké obavy o českou kulturu. Uklidňuje ho ale prý snaha
ministerstva navýšit rozpočet pro kulturu v příštím roce o 3,5 miliardy
korun proti letošnímu. Jednání o státním rozpočtu ještě nezačala,
částka 3,5 miliardy vychází z aproximační strategie přiblížit se v roce
2017 jednomu procentu státního rozpočtu, řekl ČTK Herman.

Platy jsou v některých kulturních organizacích velmi nízké

Středula apeloval na to, aby v případě navýšení rozpočtu MK peníze
opravdu šly na mzdy, nikoli třeba jen na zvýšení dotace pro kulturní
aktivity. „V oblasti kultury se nepokrytě hovoří o tom, zda by takový
požadavek (navýšení platů) neměl být podpořen jinou akcí než jen
jednáním,“ uvedl. Platy jsou podle něj v některých organizacích tak
nízké, že lidé by kvůli jejich výši dosáhli na sociální dávky.

Na tuto zprávu reagoval na facebookovém profilu ČMKOS Miloš Veselý
ironickou poznámkou „aneb jak opět pořádně skřípnout daňové
poplatníky“. ČMKOS ale opáčily: „A vy byste pracoval za např. 9500 Kč
čistého? Myslíme si, že ne. Bídné mzdy v kultuře jsou zarážející a je
nutné to změnit.“ Veselý se ale nedal: „Ne, místo toho bych se
soustředil na hledání lépe ohodnoceného zaměstnání... Nikdo ty lidi
nenutí k tomu, aby pracovali zrovna v kultuře,“ napsal.

ČMKOS reagovala: „Jsou to lidé, kteří věnují svůj život talentu,
který mají, a je i pro nás přece důležité a potřebné využívat
kulturní dědictví, které máme, a to ke prospěchu nám všem. Argument,
který uvádíte, není v těchto oborech rozhodně na místě.“

Veselý si ale stojí za svým: „A v kterých dalších oborech není argument
ekonomické racionality na místě? Povídejte...“ napsal poněkud posměšně.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Na prd? Vypálit, počurat! Zeman udeřil tentokrát na vedení ČSSD, Českou
televizi a Zelené

Prezident Miloš Zeman v druhém dni své návštěvy Olomouckého kraje
předstoupil před občany v Mohelnici.

Úvodem prezident Zeman pohovořil o předčasných volbách. „Kolem mě
chodí lidé a šeptají mi, že by bylo dobré, když by prezident rozpustil
Poslaneckou sněmovnu a vyhlásil předčasné volby. A já říkám, že mě to
ani nenapadne. Nebudeme vyhazovat další miliardu korun, abychom platili za
neúspěch některých politiků. Když voliči rozdali tímto způsobem karty,
mají s těmito kartami politici hrát a nežádat, aby voliči přinesli karty
nové,“ sdělil Zeman, jenž požádal občany, aby se svým přihlášením
vyjádřili k této otázce. Většina z náměstí pak přihlášením ukázala,
že předčasné volby nechce.

Pak Zeman pohovořil o upálení děkana Lautnera. „Vy jste ho tady upálili.
Doufám, že mě neupálíte,“ sdělil Zeman úvodem.

První dotaz směřoval k budoucnosti Česka. „Jaká bude Česká republika za
osm nebo deset let, záleží na tom, jakou budeme mít vládu, ale také jakou
budeme mít náladu jako všichni občané. Mnohokrát ve svých knihách a
přednáškách jsem říkal jednu a tutéž věc. Porozhlédněme se v Evropě,
která země je nejúspěšnější. A uvidíte, že je to Skandinávie.
Skandinávský model sociálního státu se osvědčil i v krizových dobách.
Mají skvělé zdravotnictví, skvělé školství a nejvyšší
konkurenceschopnost v Evropě. Přibližujme se k tomuto modelu,“ podotkl
Zeman s tím, že Dánové jsou také nejšťastnější národ v Evropě. „A
spojte si s tím přísloví – ‚pije jako Dán‘,“ dodal.

Další otázka směřovala k budoucnosti levice v České republice. „Když
se na českou levici podíváte, vidíte hrůzný obraz. Víte, ono to vždy
záleží na výrazných osobnostech. Kde jsou tito lidé? A mnohdy byli
nahrazeni poměrně velmi šedivými a nudnými neosobnostmi,“ poukázal na
světovou levici. „To se stalo také české levici, která se zmítala v
těch bratrovražedných bojích a nakonec skončila na těch sedmi procentech.
Česká levice potřebuje přitažlivé osobnosti a přitažlivý program.
Věřím, že sociální demokracie to jednou bude mít. Až odejdou ti lidé,
kteří ji přivedli k těm dnešním sedmi procentům,“ dodal.

Další z návštěvníků debaty se zeptal na čipování. Člověk přece
jenom psí známku nepotřebuje a tam jsou ty čipy naprosto zbytečné,“
sdělil Zeman s tím, že však již nyní máme biometrické prvky na
občanských průkazech.

Následně padl také názor z publika na ochránce přírody. „Stojí to
hodně peněz a je to na prd,“ řekl muž z publika. „Víte, jakou mám
lásku ke Straně zelených. Jednou jsem se nechal slyšet s tímto řešením:
Vypálit, posolit, počurat – takto se v minulosti likvidovala středověká
města,“ řekl k tomu Zeman, jenž se však bránil tomu, aby všichni
ochránci přírody byli házeni do jednoho pytle. Má rád například ty,
kteří čistí potoky.

Své pak Zeman řekl k tomu, že je proti přijímání migrantů. „Udělám
vše pro to, aby na českém území nebyl žádný nelegální migrant,“
řekl za potlesku přítomných.

„Já se nebojím. Člověk, který se bojí, je poražen dřív, než
jakákoliv bitva začala,“ odvětil Zeman na otázku, zda se bojí svých
politických konkurentů v prezidentské volbě. Další dotaz směřoval na
objektivnost České televize. „Objektivnost České televize je něco jako
suchá voda nebo mokrý oheň. Česká televize je bohužel hříčka v rukou
jedné politické strany, která teď dostala záviděníhodných pět procent,“
zmínil Zeman, jenž by si objektivní a nezávislou televizi přál.

Závěrem se prezident Zeman podepsal do pamětní knihy města Mohelnice,
připevnil prezidentskou stuhu na prapor města a převzal z rukou vedení
města dary.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Libor Rouček radí prezidentovi, jak jednat s Číňany. To když jsem s nimi
jednal v Bruselu...

EVROPAN LIBOR ROUČEK Konečně dochází k narovnání vztahů s Čínou. I to
si myslí bývalý europoslanec a také místopředseda Evropského parlamentu,
který měl vztahy s velmocí na starosti, Libor Rouček. V rozhovoru pro
ParlamentníListy.cz popisuje, jak na evropské půdě vedli rozhovory s
čínskými partnery, a také vysvětluje, proč bychom se neměli upnout pouze
na téma Tibetu.

Demonstrace a velmi ostré komentáře politiků vyvolává návštěva
čínského prezidenta u nás. Sympatizanti naopak hovoří o pozitivních
ekonomických aspektech. Co vy považujete z celého dění za zásadní?

Jako nejzákladnější moment vidím, že po stránce česko-čínských
vztahů jsme konečně narovnali to, co jsme v minulosti zameškali. Podíváme-li
se na vztahy Čínské lidové republiky s ostatními evropskými zeměmi, a
nejsou to jen velké země jako Německo, Francie nebo Velká Británie, ale
také Řecko, Maďarsko, Belgie, Nizozemsko, jsou jak politické, tak
ekonomické vztahy na mnohem vyšší úrovni. Konečně po mnoha letech
doháníme, co jsme zameškali, takže vidím návštěvu pozitivně. Ať se
nám to líbí nebo ne, Čína je světová velmoc a druhá největší
ekonomika na světě a každý se snaží mít s Čínou nejintenzivnější
vztahy. Byli bychom hloupí, kdybychom se nesnažili o totéž.

Ta kritika je ale velmi rázná. Například Amnesty International se obrátila
na prezidenta České republiky dopisem s výzvou, aby při setkání s
čínským prezidentem vyslovil nesouhlas s tamějším režimem. AI ve své
zprávě o stavu lidských práv v Číně v roce 2015 zdokumentovala řadu
porušování práv lidí včetně útoků na obránce lidských práv,
omezování svobody slova, svobody vyznání, reprodukčních práv či
systémové diskriminace etnických Tibeťanů. Jak moc je podle vás kritická
situace s demokratickými prvky v této zemi?

Byl jsem poprvé v Číně v roce 1988. Dovedu srovnat vývoj politický,
ekonomický, sociální i na poli lidských práv. Pokud hovoříme o lidských
právech, to, co bylo v roce 1988, se nedá srovnat s tím, jaký je stav dnes.
Tenkrát Číňané nejenže nemohli cestovat do zahraničí, ale nemohli se bez
povolení ani přesunovat do jiného města, nesměli podnikat atd. Stav se
nepoměrně zlepšil. Ano, je pravda, a to nikdo nepopírá, že v porovnání s
jinými zeměmi typu Spojených států nebo Evropské unie v Číně není
politická pluralita, svoboda tisku, jak ji známe my, není svoboda
shromažďování a lidé nesmějí zakládat politické strany. Ale, jak
říkám, mají svobodu podnikání, cestování, vidíme spousty čínských
turistů a studentů.

Já bych si přál, aby český prezident, který o sobě tvrdí, že je
levicový, zmínil otázku zaměstnaneckých práv, spolurozhodování,
možnosti organizovat se v nezávislých odborech. To je důležité nejen pro
čínské zaměstnance, ale i pro české zaměstnance. Nechceme nekalou
soutěž s Čínou, takže je to v našem vlastním zájmu.

Když jsem byl místopředsedou Evropského parlamentu, měl jsem vztahy s
Čínou na starosti a při všech jednáních na všech úrovních se vždy
začalo otázkami strategickými, politickými, ekonomickými, ale potom se
mluvilo také o ochraně životního prostředí, protože v tomto směru má
Čína obrovské problémy. Nejvíce znečištěných měst najdeme právě tam.
Jsou si toho vědomi a snaží se situaci měnit. Také jsme při jakékoli
příležitosti zmiňovali, jak jsem už upozornil, otázku zaměstnaneckých
práv.

Vypadá to, že je ze všech stran, tedy samozřejmě s výjimkou Hradu, u nás
slyšet kritika této velmoci. Myslíte si, že jde o objektivní pohled? A
proč nejsme schopní, řekněme, korektního respektu s odstupem?

Vysvětluji si to tak, že spousta kritiků v Číně nikdy nebyla a nezná tuto
zemi. Už samotný fakt, že nás je deset milionů a jich je miliarda a tři
sta milionů, čili velikost naší republiky je velikost středně velkého
čínského města… Nedovedou kritiku Číny začlenit do politické reality a
širšího rámce. Je důležité snažit se rozšiřovat prostor pro lidská
práva krok za krokem. Nedosáhneme ničeho, a mám na mysli i Německo, Francii
nebo Spojené státy, když budeme Čínu jen jednostranně kritizovat. Je
nutné vidět realisticky, co se tam děje, kam se Čína posunula, jak se
vyvíjí. Samozřejmě se nesmíme na druhé straně stydět za naše evropské
hodnoty.

Čínský prezident byl na návštěvě ve Velké Británii, Francii, ve
Spojených státech a všude se mu dostalo toho nejvyššího možného
přijetí. Zároveň byly obě strany schopné mluvit o všem včetně lidských
a občanských práv. Pokud se ale soustředíme na jedno jediné téma,
například Tibet, nedojdeme nikam. Historie česko-čínských vztahů v
posledních patnácti letech to naprosto dokazuje. A tím jsme vlastně začali,
že ostatní země jsou v tomto směru mnohem dál.

Existuje podle vás nebezpečí, které by nás skutečně mohlo hrozit ať už
po jakékoli stránce, jež by pramenilo z bližších vztahů s Čínou?

Pokud jde o ekonomickou nebo finanční závislost, nevidím žádný problém.
Přestože budou ohlášeny poměrně velké investice, jsou mnohem menší,
než u nás mají Tchajwan nebo Korea. A stále budou menší než v ostatních
zemích srovnatelných s námi. Jsem ale kritický k našemu prezidentovi,
který pro čínské sdělovací prostředky hovořil o tom, že jsme měli být
nějak ovlivňováni Spojenými státy nebo Evropskou unií. Jsme suverénní
země a měli bychom se chovat suverénně a sebevědomě, ať přijede
čínský nebo americký prezident. Měli bychom mít dostatečné sebevědomí
už jen tím, že jsme v EU a naše bezpečnost je zajištěna členstvím v
NATO. Nemusíme se chovat servilně nebo přikrčeně vůči komukoli.

Zaznívaly informace o ekonomické nestabilitě Číny. Hrozí, že se
hospodářství a s ním i režim rozkymácí?

Čína za posledních 30 let zažila takový ekonomický rozvoj jako žádná
jiná země na světě v celé historii. Je jasné, že nemůže růst do
nekonečna dvojciferným tempem, takže růst se zpomaluje. Tím, že je to
druhá největší ekonomika na světě, má jakékoli zpomalení vliv na
globální ekonomiku. Čína má finanční zásoby, které se snižují i tím,
že má investice v zahraničí. Za první dva měsíce investovala sto miliard,
takže investice, které přicházejí sem, to není náhoda. Investují po
celém světě, protože se snaží diverzifikovat právě z toho extenzivního
růstu, který není možné dále udržet.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Předposraní Babišovi novináři, ministerstvo zmatkářů, Babiš
pobíhající v plášti. Útok, jaký jste od Bohuslava Sobotky ještě
neviděli

Premiér Bohuslav Sobotka (ČSSD) se kvůli zmatkům kolem elektronické
evidence tržeb znovu tvrdě opřel do svého ministra financí Andreje Babiše
(ANO). Pěkně od plic napsal, co si o svém koaličním partnerovi myslí.

„Bylo by to vlastně docela směšné, kdyby to nebylo tak smutné. Andrej
Babiš strávil minulé měsíce tím, že při každé příležitosti
poučoval soc. dem. ministry ve vládě, jak to mají dělat. Polepil republiku
billboardy, kde tvrdil, jak ministerstvo financí funguje, protože ho řídí
jako firmu. Teď se ukázalo, že je to spíše ministerstvo zmatkářů a
chaotů,“ zahájil Sobotka na sociální síti Facebook. V posledních
týdnech by podle předsedy vlády udělal Babiš líp, kdyby se opravdu staral
o svůj resort a nepochodoval demonstrativně v doktorském plášti po
nemocnicích, kde znovu a znovu útočil na končícího ministra zdravotnictví
Svatopluka Němečka (ČSSD).

Aby toho nebylo málo, Babiš podle premiéra vytrvale odmítal jakékoli
výjimky v projektu elektronické evidence tržeb. Šéf státní kasy tvrdil,
že je třeba zajistit rovné podmínky pro všechny, což výjimky
znemožňují. Týden před ostrým startem EET však Babiš otáčí a chystá
se do zákona včlenit výjimky pro drobné podnikatele a pro e-shopy. A
premiér Sobotka zuří.

„Při každé příležitosti bojoval proti výjimkám u EET. Stavěl se do
role nekompromisního bojovníka proti šedé ekonomice, který jde s EET za
svým a na nikoho se neohlíží. V krajských volbách tak přesvědčil
nejednoho levicového voliče, aby mu dal svůj hlas. A teď se diví, že ho
lidi kritizují, když otočil s výjimkami o 180 stupňů. Jsem zvědav, kdy
ministr Babiš začne tvrdit, že celé EET je podraz, který na něj
připravila ČSSD a tradiční politické strany. Koneckonců, za změny v EET
chce hlasovat dokonce s opozicí. S ODS a TOP 09. Asi mu nedošlo, že pravice
chce EET zrušit, ne upravovat,“ pokračuje v kanonádě na svého
vicepremiéra Sobotka.

Premiér proto chce od svého ministra financí slyšet, jak to s projektem EET,
na kterém Babiš pracoval tři roky, bude dál?

„Po třech letech přípravy zákona teprve včera na MF s velkou slávou
objevili, jak se platí v e-shopech, což dnes ví každé dítě školou
povinné. Samozřejmě, že EET je v těchto případech bezhotovostních plateb
zbytečnou komplikací, ale proč na to ministerstvo financí přišlo až teď
a vystavuje se tak všeobecnému posměchu?“ ptá se premiér, jenž na
závěr svého textu připojil i smajlíka. Smál se tomu, jak „skvěle“ to
Babišovi šlape.

Jen pár hodin před tím Sobotka pálil do Lidových novin patřících Andreji
Babišovi. LN totiž ocitovaly jen část výroku předsedy vlády o „strašné
práci ministra financí Andreje Babiše". Sobotka ve 140 znacích na sociální
síti Twitter shrnul, co si myslí o Babišově práci v pozici šéfa státní
kasy. „Strašná metoda práce min.financí Babiše. 7dní před startem EET
přinese na koaliční radu další změny. Opravdu mají poplatníci tohle
zapotřebí?“ Lidové noviny ovšem ocitovaly jen tu část, kde nepadá
jméno jejich majitele.

„To jsou opravdu ze svého majitele tak "předposraní", že škrtají
automaticky z textu všechno, co by ho nedejbože mohlo rozčílit? Asi nejsem
sám, komu to připomíná autocenzuru, jaká tu fungovala před rokem 1989,"
rozčílil se premiér.

Premiér Sobotka doslova napsal:

Bylo by to vlastně docela směšné, kdyby to nebylo tak smutné. Andrej Babiš
strávil minulé měsíce tím, že při každé příležitosti poučoval soc
dem ministry ve vládě, jak to mají dělat. Polepil republiku bilboardy, kde
tvrdil, jak ministerstvo financí funguje, protože ho řídí jako firmu. Teď
se ukázalo, že je to spíše ministerstvo zmatkářů a chaotů. Místo aby
běhal po nemocnicích v bílém plášti a kritizoval ministra zdravotnictví,
měl se Andrej Babiš raději věnovat řízení vlastního ministerstva.
Nemuselo to tak dopadnout. Ale co víc. Při každé příležitosti bojoval
proti výjimkám u EET. Stavěl se do role nekompromisního bojovníka proti
šedé ekonomice, který jde s EET za svým a na nikoho se neohlíží. V
krajských volbách tak přesvědčil nejednoho levicového voliče, aby mu dal
svůj hlas. A teď se diví, že ho lidi kritizují, když otočil s výjimkami
o 180 stupňů. Jsem zvědav, kdy ministr Babiš začne tvrdit, že celé EET je
podraz, který na něj připravila ČSSD a tradiční politické strany.
Koneckonců, změny v EET chce hlasovat dokonce s opozicí. S ODS a TOP 09. Asi
mu nedošlo, že pravice chce EET zrušit, ne upravovat. Ministr financí teď
předkládá změny v zákonech, týkajících se EET a to pouhých 7 dní před
jeho ostrým startem. Po třech letech přípravy zákona teprve včera na MF s
velkou slávou objevili, jak se platí v e-shopech, což dnes ví každé dítě
školou povinné. Samozřejmě, že EET je v těchto případech
bezhotovostních plateb zbytečnou komplikací, ale proč na to ministerstvo
financí přišlo až teď a vystavuje se tak všeobecnému posměchu? To je
opravdu záhada. Nikdo se nemůže divit, že za této situace chci, aby ministr
v pondělí vládu informoval o tom, čeho se ještě v souvislosti s realizací
EET můžeme od MF dočkat. A nechápu, proč se tomu Andrej Babiš brání,
vždyť všechno jde podle něj tak skvěle:)

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
FP o politické situaci na Ukrajině: vášně se rozhořívají

Kyjev se snaží najít nového premiéra v naději, že ten najde pro zemi
východisko ze slepé uličky, ale v situaci naprostého politického chaosu je
to příliš složité, píše The Foreign Policy.

Po hlasování proti nynějšímu ukrajinskému premiéru Jaceňukovi se
parlamentní spojenci Porošenka všemožně snaží poslat hlavu vlády do
demise. Sázka je příliš vysoká. Od chvíle, kdy zkrachovalo vyslovení
nedůvěry, panují ve vládě nesváry a zákulisní boj, kdežto ukrajinský
lid ztrácí trpělivost a důvěru vůči vedení země.

Osud životně důležitého pro Ukrajinu úvěru Mezinárodního měnového
fondu je dnes nejasný, zatímco Kyjev riskuje zase zklamat své západní
dárce, když se po nástupu nového premiéra situace v zemi nezmění,
zdůrazňuje vydání.

Ale než bude tato volba učiněna, mají Porošenkovi spojenci získat
dostatečný počet hlasů pro sesazení Jaceňuka, což se jim zatím
nepodařilo. „Aby dosáhli úspěchu, budou potřebovat nové kolo
zákulisního zápasu a dohod o rozdělení moci," uzavírá vydání.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
A šmytec: Facebook bude cenzurovat zprávy, které uzná za lživé

Obsah na Facebooku mají posuzovat údajně nezávislé týmy expertů a
novinářů. Jeho zakladatel Mark Zuckerberg má totiž v plánu zatočit s
falešným zpravodajstvím, hoaxy a spamovými programy. Informuje o tom server
Echo24.

Ve svém prohlášení na osobním facebookovém profilu Zuckerberg uznává,
že současné nástroje, které dovolují uživatelům nahlašovat pochybný
obsah na sociálních sítích, přestávají jednoduše stačit. Počítačové
algoritmy sice dokážou odhalit falešné účty a spamovací programy, do
obsahu článků ale nevidí, píše server.

Celý text je ZDE

Upozorňuje, že do boje proti dezinformacím na Facebooku tedy plánuje zapojit
nezávislé týmy specialistů, sestavující z novinářů a expertů na
sociální sítě a virální obsah. Ti by měli posuzovat a ověřovat
informace v článcích a případně je i označovat k odstranění.

„Už dlouho jsme bojovali s falešnými zprávami a ještě dlouho bojovat
budeme. Nechceme ovšem být arbitry pravdy, proto se budeme spoléhat na
osvědčené subjekty třetích stran i naši komunitu, které nám pomohou
upozorňovat na neověřený obsah.“ Zuckerberg chystá i lepší nástroje
pro jeho nahlašování.

Jak dále server píše, sociální síť mladého miliardáře tedy bude
podporovat anti-hoaxové agentury a jiné „hlídací psy“ spíše po
technické stránce. Inženýři Facebooku se místo toho zaměří na
vyhledávání a likvidování falešných uživatelských profilů a stránek s
pochybným obsahem. Některé zprávy se mohou dočkat jakési formy
upozornění, které řekne uživatelům, že se mohou koukat na neverifikovaný
text.

Server upozorňuje, že někteří experti na moderní média a sociální
sítě berou plánované kroky jako možnou formu cenzury – Zuckerberg nic
bližšího o „dezinformační zásahovce“ neřekl ani nenaznačil, jakou
metodikou budou jednotlivé zprávy posuzovat. Dále upozorňují, že
monitoringu nejspíše budou zpočátku podléhat pouze anglicky psané texty, a
dodávají, že informace by si měli ověřovat především sami uživatelé a
neměli by se spoléhat na služby třetích stran.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Damašek disponuje důkazy toho, že USA a Turecko podporují teroristy v Sýrii

V Damašku mají důkazy toho, že Washington a Ankara poskytují plnou podporu
radikálním skupinám, které působí na území Sýrie, prohlásil v
interview pro RIA Novosti vedoucí informačního oddělení politické správy
syrské armády brigádní generál Samir Sulejman.

„Spojené státy podporují Islámský stát (IS, v RF je zakázán)… a
investují do terorismu. Nejzávažnějším svědectvím toho byl incident, kdy
VLS USA zaútočily na jednotky syrské armády v Dajr az-Zauru a otevřely
Islámskému státu cestu k vojenskému letišti", řekl generál.

Co se týče Turecka, generál podotkl, že Damašek mu čelí nikoli přímo,
ale „přes boj s ozbrojenými banditskými útvary". „Pokaždé, kdy bojuje
naše armáda s teroristickými skupinami ve všech regionech země, zejména v
Aleppu, to znamená, že bojuje, i když nepřímo, s Tureckem. A to proto, že
Ankara poskytuje těmto skupinám plnou podporu zbraněmi, lidmi a svými
odborníky, kteří se sami bojů účastní", řekl spolubesedník.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Velebovi jeden ministr připomíná Jidáše. Čtenáři prozradil, který to je

Senátor a předseda Strany práv občanů Jan Veleba odpovídal na svém
profilu na serveru ParlamentníListy.cz na dotazy čtenářů. Týkaly se nejen
migrační krize a islámu, ale i solárních elektráren či hanobení
státních symbolů.

Jeden ze čtenářů přirovnal ústupky muslimům k ústupkům nacistickému
vůdci Adolfu Hitlerovi. „Nedráždil se a ustupovalo se mu a taky to bral
jako slabost, ne tolerantnost a začít válčit se mu tím stejně nezabránilo,“
napsal čtenář a otázal se i na osobu ministra kultury Daniela Hermana (KDU-ČSL).

„Po tom, co se teď stalo v Bruselu, jsou možná jenom dvě řešení. První
– pokračovat v blábolech o multikulti a tu a tam přimhouřit oko nad
nějakým tím výbuchem, desítkami mrtvých a stovkami zmrzačených, nebo
konečně přikročit k systému řešení,“ uvedl Veleba. To je podle něj
zastavení příjmu uprchlíků, vyhoštění nelegálních migrantů a
důkladné prověření všech, kteří zde žijí.

„Jeden Ježíšův učedník ho zradil, jmenoval se Jidáš, a právě toho
mně pan Herman svým vystupováním silně připomíná,“ uvádí Veleba.

Celá otázka i s odpovědí ZDE.

„Kdy přestane stát vyplácet miliardy dotací anonymním vlastníkům
solárních elektráren?“ zeptal se další ze čtenářů.

Veleba odpověděl, že nastavené je to na rok 2020. Následně popsal to, co
viděl před třemi roky ve Volarech. „Tam je uvnitř území města
zpevněná plocha, na které jsou solární panely, což mne velmi překvapilo a
zeptal jsem se, proč tam jsou a co tam bylo dřív,“ popisoval Veleba.
Dozvěděl se, že tam byla dřevotřískárna, kde bylo zaměstnáno 500 lidí.
Ta se zbourala a na uvolněné ploše je solární elektrárna. „Jejím
majitelem je Mirek Topolánek a jeden bývalý starosta nedalekého okresního
města, samozřejmě ODS,“ uvedl Veleba.

Celá otázka i s odpovědí ZDE.

„Neměl by existovat zákon, který trestá ty, co hanobí jakékoliv státní
symboly a prezidenta republiky?“ ptal se další čtenář a také dodal, že
to, co se dnes děje, je anarchie.

„Nejenomže to je anarchie, ale děje se něco mnohem závažnějšího,“
souhlasil Veleba. V případě, že jsou státní symboly hanobeny a
nenásleduje trest, znamená to podle něj úpadek a dekadenci.

„Když vloni na státní svátek byla ukradena z Pražského hradu standarta
prezidenta republiky a na její místo byly pověšeny obří trenýrky, tak
předseda vlády Bohumil Sobotka to okomentoval na sociálních sítích, že
‚jedny trencle tato země unese‘. Jaký bude výsledek? Ten, že nikomu
nebude nic svaté, že mladá generace bude mít absenci vlastenectví, že je
dovoleno absolutně vše. Netřeba říkat, k čemu to povede,“ podotkl také.
Dle jeho názoru by měl existovat zákon, který by postihoval hanobení
státních symbolů. „Ale o tom můžeme uvažovat až tehdy, až nebude u
moci Bohuslav Sobotka, Jiří Dientsbier, Pavel Bělobrádek a další,“
uzavřel tuto problematiku.

Celá otázka i s odpovědí ZDE.

Poslední dotaz jedné čtenářky směřoval k nenaplňování usnesení
ohledně dohody s Tureckem, které schválíla Poslanecká sněmovna, premiérem
Bohuslavem Sobotkou (ČSSD). „Je snad jediný, který rozhoduje o našem osudu?
Není to již vlastizrada na českém národu, snad by za to měl ‚pan‘
Sobotka sesazen ze svého trůnu. Může v tom zasáhnout Senát? Nebo je vám
také jedno, jak to dopadne s naším národem?“ otázala se.

„Sobotku a ČSSD zvolili voliči a není to tak dlouho. A ti také mohou v
dalších volbách udělat změnu. Jsem velmi zvědav, zda se tak stane. Už
začínají chodit do schránek předvolební sliby,“ odvětil Veleba.

Celá otázka i s odpovědí ZDE.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Jiří Pospíšil: Donald Trump slíbil, že posílí pozici USA ve světě.
Ustupování Putinovi by šlo proti tomuto slibu

ROZHOVOR „Pozitivem může být například jeho snaha rozhýbat americkou
ekonomiku snížením daní. Naopak se mi příliš nelíbí jeho pohrávání
si s kritikou volného obchodu či někdy sporné výroky ohledně dalšího
fungování NATO,“ říká o Donaldu Trumpovi europoslanec Jiří Pospíšil.
Promluvil o Rusku i Číně a řekl také, jak se podle jeho mínění Trump
postaví k situaci v Sýrii a na Ukrajině: „Nečekám, že by Trump v těchto
zemích zásadně změnil americkou politiku. Podle své kampaně chce posílit
pozici USA ve světě a nějaké ustupování Rusku nebo islamistům by
znamenalo pravý opak toho, co voličům slíbil.“

Co říkáte na výsledky voleb v USA? Byly pro vás překvapením?

Očekával jsem vyrovnaný boj s možností vítězství obou hlavních
kandidátů. Spíše jsem ale upřímně čekal na základě posledních
průzkumů vítězství Hillary Clintonové, ale obrovské překvapení pro mne
ani tento výsledek není.

Čím konkrétně myslíte, že Trump voliče získal?

V první řadě tím, že naplnil jejich touhu po změně a jeho kampaň
americké voliče přesvědčila, že Trump může být silným lídrem, který
není spojen s dosavadním politickým establishmentem.

Co nejzásadnějšího můžeme podle vás od Donalda Trumpa čekat? Čeho se
obávat a naopak, co bude podle vás dobré?

Trump vyvolává obavy hlavně tím, že v kampani prohlásil řadu
protichůdných věcí a často nebylo úplně jasné, co bude jako prezident
prosazovat. Pozitivem může být například jeho snaha rozhýbat americkou
ekonomiku snížením daní. Naopak se mi příliš nelíbí jeho pohrávání
si s kritikou volného obchodu či někdy sporné výroky ohledně dalšího
fungování NATO.

Co myslíte, že bude největší rozdíl mezi tím, jak bude vykonávat funkci
on a jak by se tohoto postu zhostila Hillary Clintová?

Nový prezident bude ztělesňovat změnu a nový styl, zatímco prezidentství
Clintonové by asi bylo fakticky třetím obdobím, v němž by se zase dělala
politika jako za levicového prezidenta Obamy.

Někteří prezentují Donalda Trumpa jako „poslední vzpouru bílého muže“
či poslední tón „klasické“ politiky dvacátého století. Co na to
říci?

To si úplně nemyslím. Mnozí jeho taktiku opřít se hlavně o bělošské
voliče odepisovali ještě během kampaně jako neschopnou vyhrát volby, ale
výsledky samotných voleb spíše potvrdily opak.

V moderní historii se občas stávalo, že politici, kteří uspěli v USA,
následně „strhli“ řadu světových politiků, kteří se jimi inspirovali.
V osmdesátých letech Ronald Reagan, o dekádu později Bill Clinton…
Zažijeme podle vás něco podobného nyní s Donaldem Trumpem? V čem
konkrétně by byla či naopak nebyla taková inspirace přínosná?

Světem obcházel duch politické a volební vzpoury proti starým politickým
pořádkům už před Donaldem Trumpem. Ukázal to třeba výsledek hlasování
o brexitu. Trump proto asi nebude vzorem pro ostatní, ale spíše
nejviditelnějším příkladem podobné politiky.

Michael Žantovský ještě před sečtením výsledků na svém twitteru napsal,
že „svět, který jsme znali, skončil“. Je to jenom rétorika poražených,
nebo můžeme být skutečně na prahu zásadní proměny světa? A co se vůbec
dá od Trumpa očekávat ve světové politice?

Možná je to tak, že tento výsledek naopak starý svět zachová. Kdyby
vyhrála Clintonová, mohlo to naopak znamenat frustraci pro velkou část
americké společnosti, která si přeje změnu politiky. Takhle budou mít tito
lidé určitou naději a nemuselo by dojít k velké radikalizaci. Samozřejmě
to ale závisí na tom, za který konec své prezidentství Donald Trump vezme.

Příznivci Trumpa slaví, odpůrci pláčou. Ozývají se hlasy, že
například bude oslabovat NATO a Evropa tak bude hůře čelit ruským hrozbám.
Mají podle vás pravdu?

Trump skutečně v kampani pronesl několik výroků o NATO, které zneklidnily
spojence USA v našem regionu. Pokud je myslel tak, že se každý spojenec
musí svým dílem podílet na společné obraně a jejích nákladech, nemám s
tím problém. Kdyby ale chtěl ustupovat Rusku či snižovat přítomnost NATO
v Evropě, byla by to podle mého názoru velká chyba.

Když jsme u Ruska, co říkáte na Trumpův vztah k Rusku a k Číně? A jak to
ovlivní Evropu?

Zatím se zdá, že Trump může být na Čínu tvrdší než jeho předchůdce,
zatímco jeho vztah k Rusku je trochu nejasný. Nesmíme ale zapomenout, že to
byla Hillary Clintonová, která kdysi jako ministryně zahraničí prosazovala
Obamovu politiku restartu vztahů s putinovským Ruskem, takže ani ona by
nebyla ideální volbou pro náš region.

Jak se podle vás Trump jako prezident postaví k situaci v Sýrii a na
Ukrajině?

Nečekám, že by Trump v těchto zemích zásadně změnil americkou politiku.
Podle své kampaně chce posílit pozici USA ve světě a nějaké ustupování
Rusku nebo islamistům by znamenalo pravý opak toho, co voličům slíbil.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Kličko v interview pro televizní stanici Al-Jazeera: Jsem z Ukrajiny, nic
nevím

Kyjevský starosta Vitalij Kličko nedokázal v interview pro televizní stanici
Al-Jazeera komentovat obvinění mezinárodních organizací Amnesty
International a Human Rights Watch na adresu ukrajinských úřadů z četného
porušování lidských práv, kterého se dopouštějí ozbrojené síly na
východě země.

Kyjevský starosta prohlásil, že k žádnému porušování práv nedochází.
Kromě toho řekl, že bojovníci nacionalistického praporu Azov nebojují
proti domobrancům na Donbasu.

Na námitku novináře, že akce praporu Azov jsou dobře známé, píše o tom
i americký tisk, Kličko reagoval slovy, že „o žádném hákovém kříži
nemá ponětí".

Potom se moderátor televizní stanice zajímal o to, jestli Vitalij Kličko
vůbec slyšel o tom, že existuje taková organizace Amnesty international. „Promiňte,
ale já jsem z Ukrajiny", bylo jediné, čím dokázal Kličko reagovat na tuto
otázku.

Novinář se také zeptal, jestli Kličko popírá údaje organizace Human
Rights Watch o přestupcích, kterých se dopouštějí ukrajinské ozbrojené
síly. „Žádné informace o tom nemám, žiju na Ukrajině", odpověděl
Kličko.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ruské ministerstvo označilo informace o novém ropném nalezišti v USA za „záludné“

Ministr přírodních zdrojů a ekologie Ruska Sergej Donskoj označil za „očividnou
záludnost“ informace o odhalení největšího ropného naleziště v USA. O
tom napsal na své stránce na Facebooku.

Americká geologická služba včera informovala, že v Texasu v nánosech
permské geologické periody (před 298 — 252 miliony let) objevili
největší nevyužité naleziště ropy a plynu za celou historii Spojených
států. Jeho zásoby se podle hodnocení služby nachází na hranici 20
miliard barelů ropy, 16 trilionů kubických stop přírodního plynu a 1,6
miliardy barelů plynového kondenzátu.

Pod slovem naleziště se rozumí lokalizovaná a technicky k těžbě
připravená ložiska nerostného bohatství.

Ve čtvrtek po prezentaci každotýdenních informací o zásobách v USA se
snížily ceny ropy, poté ale přešly k růstu na pozadí prohlášení
ministra energetiky Ruska o nadcházející schůzce s OPEC v Dauhá.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Jsem nacionalista, mám plné zuby zneužívání celebrit. V hnutí mám
disciplínu, lidi si kontroluji. Takový trochu jiný politik

Manažerské řízení v politice je velkým tématem již od doby, kdy Andrej
Babiš začal své hnutí a posléze i ministerstvo řídit jako firmu – tedy
jako nesmlouvavý šéf. Nyní se přidává předseda politického hnutí Řád
národa Josef Zickler, který široké pravomoce předsedy rovnou vložil do
stanov svého hnutí. Tento rozchod s vnitrostranickou demokracií může mnohé
překvapit. Zejména v kontextu dalších informací o hnutí. S předsedou jsme
se totiž sešli v jeho centrále na Praze 6, v objektu bývalé Benešovy vily,
momentálně patřící Velvyslanectví Ruské federace v Praze.

Nebojíte se, že vám někteří budou předhazovat adresu vašeho sídla v
objektu ruské ambasády?

Podepsal jsem dlouhodobou nájemní smlouvu a mám zde rezidenční zázemí.
Pokud někomu vadí, že tento objekt je ve vlastnictví Ruské federace, tak
já s tím problém nemám. Když přihlédnu, jaké jsou nájemní podmínky a
další doprovodný servis pronajímatele v náš prospěch, tak si tuto smlouvu
mohu závidět i sám sobě.

K všeobecným dohadům, že tato smlouva jednoznačně prezentuje mé
spojenectví s Východem, mohu s nadsázkou uvést, že před necelým rokem
jsem byl jedním časopisem označen za „rezidenta ruské mafie“. Takže nic
nového, pouze možná o level výš.

Mohu navíc jednoznačně potvrdit, že je mi blízký postoj Ruské federace k
současnému řešení evropské krize. Plně souhlasím s jeho vztahem k vlasti
a jejím občanům. Je mi stokrát bližší než cokoli jiného vnucovaného
údajnými spojenci z Evropské unie. Výroky typu: „My nepotřebujeme
menšiny, ale menšiny potřebují nás“ jsou mně určitě bližší, než
rétorika vyzývající: „Přijďte k nám, my se o vás budeme starat na
úkor vlastních lidí.“

Můj současný pohled na dění u nás totiž vystihuje asi nejlépe
následující věta: „Občané, probuďme se ze snu o zářných zítřcích,
budoucích slibovaných jistot a prosperity sociálního státu. Je to klamná
vize.“

Nedávno se v jistých politických kuloárech dost hovořilo o novém znění
stanov vašeho politického hnutí Řád národa. Vyplývá z nich mimo jiné,
že vy sám jediný určujete cestu, kterou půjde vaše hnutí, a rozhodujete o
veškerých prohlášeních a mediálních výstupech hnutí. Co byste kritikům
odpověděl?

S odpovědí musím začít v tomto případě úplně odjinud. Byl jsem zatím
jediný, kdo v této zemi nahlas vyznal a přiznal, že jsem nacionalista nebo
chcete-li přesně, že jsem konzervativní nacionalista. Nebudu tedy opět
opakovat, co to znamená. Když se tedy podíváte na naše priority, tedy vlast,
tradice, rodina, zákonnost a podíváte se na priority Putinovy administrativy
a rétoriky pana prezidenta Zemana, tak se nikam nepřikláníme. Pouze jsme
našli subjekty, které mají stejné priority jako my. Pokud tomu říkáte
přidání se k politice Putina a já bych dodal, že i prezidenta našeho, tedy
Miloše Zemana, tak v tom případě říkám ANO.

Ale i jiná ustanovení ve vašich stanovách jsou v českých podmínkách
řekněme neobvyklá...

Celá odlišnost tkví ale přece pouze v tom, že jsme se rozhodli přistupovat
k voliči, a především k našim předvolebním slibům, zodpovědněji než
ostatní. Tak, aby samotné hnutí mohlo ovlivňovat v rámci kontroly svých
členů výkony svěřených mandátů a veřejných funkcí, a musí k tomu
mít nástroje. Už bylo dost vědomých nereálných slibů nebo absolutních
odklonů od politických cílů v momentě, kdy pan poslanec nebo starosta
získal svůj mandát. Pak už byl on a zase on a nějaké sliby, které dal
naivkovi voliči, ho už moc nezajímají.

Z těchto důvodů za naše hnutí nesmí kandidovat člověk bez politické
příslušnosti.

Já osobně mám plné zuby všech těch, kteří zneužívají tváří z
oblasti sportu a kulturního světa a jako hyeny cizopasí na dřině jiných
jen proto, aby získali vytoužené hlasy voličů. Nebojte se, již i v našem
hnutí se ozvaly hlasy, že by bylo zapotřebí si koupit známé tváře. Můj
postoj je jasné NE. Pokud je významný sportovec nebo umělec běžným
členem našeho hnutí, tak hurá a národe, zírej! Ale jinak ne. On totiž
člověk, který není přímo členem uskupení lidí, kteří jdou a pracují
pro splnění nějakých cílů, nemůže být srdcař. Nebude se pak za svoji
věc a věc svého voliče prát.

Co ještě považujete ve vašich stanovách a vůbec vnitřním fungování
hnutí za důležité?

Dalším důležitým bodem je vzdání se imunity při zápisu kandidáta na
kandidátní listiny na posty, které tuto imunitu ze zákona přinášejí.
Můžeme polemizovat o účinnosti tohoto právního aktu, ale na druhou stranu
je to krok, kterým dává najevo kandidát, že ke svým voličům, volebním
slibům a cílům své mateřské politické organizace přistupuje odpovědně
a se svojí plnou právní odpovědností.

A v neposlední řadě si každý kandidát našeho hnutí musí s plnou
právní i ekonomickou odpovědností uvědomit, že je pouze reprezentantem
produktu hnutí, že není vlastníkem tohoto produktu. Ten mu byl pouze
svěřen k tomu, aby mohl dostat voličské hlasy, na základě kterých
získává svůj mandát. Obchodně řečeno: Dostal do rukou produkt ve formě
vize, na jehož vytvoření pracovalo mnoho lidí a byly vynaloženy nemalé
finanční prostředky. Volič mu za tento produkt (vizi) zaplatil svým hlasem.
On je povinen jak voliči, tak své mateřské straně dodat plnění. Pokud tak
úmyslně nebo z nedbalosti neučiní, musí nést škody vzniklé mírou
investice do jeho osoby vložené.

Jaké zatím máte ohlasy?

Veskrze negativní. Je mi jasné, že mnoho našich kritiků bude poukazovat na
nedemokratičnost našeho postoje z jedné strany a z druhé strany na
problémovou vymahatelnost našich představ právní formou.

Přesto si dovolím tvrdit, že náš krok je prvním krokem, jak neobelhat
voliče této země a vyžadovat slíbené. V neposlední řadě je to návrat k
prvorepublikové politické kultuře, která bohužel vzala za své.

Nezlobte se, ale působí to dojmem, že váš politický subjekt může být
četníkem proti vlastním členům.

Velice správně. Pouze bych vypustil výraz „proti“. Ve stanovách je
uvedeno, že garantem plnění vůle voličů je předseda hnutí – tedy já.
K tomu mně stanovy dávají konkrétní oprávnění. Někdo přece musí v
rámci vnitrostranické odpovědnosti provádět kontroly svých vlastních
lidí, zda plní to, co plnit mají.

Proto si stojím za tím, že předseda politického subjektu by měl být
především předsedou, který na žádnou volenou funkci nekandiduje. On
totiž předseda po volbách – a je jedno, jestli zrovna do parlamentu nebo do
komunální oblasti – musí začít vyvíjet jednak konzultační a
především kontrolní činnost svých členů, kteří obsadili volené posty.
A kdo jiný než mateřská organizace zvoleného politika by měla být
garantem jeho neodklonění od volebních slibů a nezpronevěření se zájmům
voliče z důvodů vlastního prospěchu? Kdo jiný než předseda vlastního
politického subjektu by měl podat trestní oznámení na vlastního člena,
který v rámci výkonu své volené funkce porušil byť z nedbalosti, nebo
dokonce úmyslně, zákon? Jak může být předseda politického subjektu
odpovědný voličům za předvolební sliby, když po volbách pobíhá mezi
parlamentem, ministerstvem a vládou? Ve své podstatě mu nemůže zůstat čas
na kontrolní činnost vlastních lidí. Kdo si myslí, že to není potřeba,
je naivní.

Tím chcete říci, že lidi, kteří jdou do politiky, je třeba kontrolovat?
Někdo by vám mohl namítnout, že takoví lidé by měli být natolik
vyspělí, aby měli silné právní a morální povědomí...

To, o čem zde hovoříte, se bohužel vytratilo ze společnosti. A politici
jsou přece produktem té společnosti…

Nejlépe to snad řekl nedávno předák hornických odborů Jaromír Franta
při našem setkání: „Co nám zůstalo? Buď ty politiky plácat po zádech,
že jsou dobří, nebo po hubě, že se na nás píp píp píp...“. Ta slova
mluví za vše a jsou neskutečně pravdivá. Ne. Politici skutečně musí být
odpovědní vůči svým voličům, protože jinak by měla platit slova pana
Franty.

Každý předseda, jehož politický subjekt žije ze státních peněz, by měl
dohlížet na to, aby ti, kteří umožnili čerpání těchto financí
stranickým sekretariátům, dostali to, co jim bylo slíbeno. V nejhorším
případě, že se pro to udělalo vše, co šlo.

Vy jako předseda nebudete kandidovat v parlamentních volbách?

Určitě nebudu. Ale hnutí se parlamentních voleb v roce 2017 samozřejmě
zúčastní. Můj názor a postoj už znáte, ten platí. Na mně zůstane ta
následná kontrolní a řidící činnost uvnitř hnutí. Máme již dnes
dostatek vynikajících lídrů, kteří to zvládnou i beze mě. Já podle
svého svědomí i stanov hnutí zůstanu garantem slibů pro naše voliče.

Myslíte si, že váš přístup bude mít u voličů úspěch? A co se stane,
když se ten úspěch nedostaví?

Jsem přesvědčen, že už jsme uspěli. Otázkou je ovšem to, co za úspěch
považujeme. Podívejte se, všude řveme, že jsme konzervativní nacionalisti
a pořád jsme tady. To znamená, že lidé se přestali bát slova
nacionalismus. Možná výraz nacionalismus již ani nepovažují za
zavrženíhodné označení. Jinak by nám přeci tak utěšeně nerostla
členská základna a řady příznivců. Podle mě končí doba
všeobjímajících politických subjektů a vrací se doba národních identit.
Hranice toho, co je společnost schopna unést v definici multikulturalismu,
byla jednoznačně překročena. A probuzení je to tvrdé. Tím nemám na mysli
pouze imigrační vlnu, ale i vztahy k potlačování nároků na právní,
rozhodovací i ekonomickou identitu jedněch zemí nad druhými. Mluvím
konkrétně o vztazích uvnitř EU.

Jste politické hnutí vyznávající konzervativní nacionalismus. Vůbec se
ale neúčastníte například současné vlny demonstrací proti Islámu. Proč?

Dá se poukázat, že většina politických subjektů, včetně dospělých
hnutí a stran, se těchto demonstrací nezúčastňuje. Proč bychom tedy měli
my? Vaše otázka mi připomíná prohlášení jedné paní redaktorky z Práva.
Narychlo ode mne chtěla vyjádření k imigrantům a boji proti islámu. Když
jsem jí ho sdělil, prohlásila, že to nemůže použít, protože se ji to
nehodí do konceptu článku. Byla překvapena, že nešíříme rasovou a
náboženskou nenávist. Jednoduše u nás s tím ale tak nějak z neznámého
důvodu počítala.

Na druhou stranu ale nejsem přesvědčen, že demonstracemi tohoto charakteru
se opravdu dá něco změnit. Pouze je tak mocipánům této země předváděn
skutečný stav jejich rádoby budoucích politických konkurentů.

Takže vás a členy vašeho hnutí hned tak na demonstracích neuvidíme?

Pokud vezmu v potaz to, že jsou to především akce na prezentaci politiků
před svými budoucími voliči, tak to jsou asi dobré akce. Ale to opravdu
není šálek mé kávy. Ovšem nic proti. Každý jde svojí cestou.

Nevadí proto z mého pohledu ani to, že v jeden den je třeba v jednom městě
deset malých shromáždění. Je to prostě sebeprezentace na jedno téma a
každý si hledá a nachází své příznivce.

A nemáte strach, že příklon hnutí k nacionalismu je natolik silný, že to
může někdo chápat spíše negativně?

Pokud ano, my se za to vůbec nestydíme.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Votápek: Rusko je zaostalé. Udržuje konflikt na Ukrajině, aby na tom nebyla
lépe

Bývalý generální konzul v Rusku Vladimír Votápek se v rozhovoru s Martinem
Veselovským pro DVTV.cz vyjádřil k ruským prezidentským volbám, ve
kterých na následujících šest let zvítězil opět Vladimir Putin.

Putin svou kariéru podle Votápka začal v době, kdy se konsolidovaly ceny
ropy. „Ta ruská ekonomika najednou dostala jackpot,“ podotkl Votápek s
tím, že země měla velké množství peněz k dispozici. „Životní
úroveň Rusů se po nástupu Putina zlepšila,“ dodal.

Podle Votápka vyhrál nyní Putin díky propagandě, bezostyšně také
využívá psychologické triky kolegů z tajných služeb. „Uměle rovněž
udržuje konflikt na Ukrajině,“ podotkl mimo jiné Votápek. „V očích
průměrného Rusa má být Ukrajina součástí Ruska,“ sdělil dále
Votápek s tím, že Rusko je zaostalé a nemůže dovolit, aby Ukrajina na tom
byla lépe.

„On nemusí dobýt Kyjev a instalovat tam zpětně nějakého satrapu, jemu
stačí, že tam budou panovat nějací zkorumpovaní oligarchové,“ dodal.

Co si však Votápek myslí, že Putin rozhodně není neomezeným vládcem. „Putin
není ani hrůzovládce jako Stalin. Musí dodržovat jistý konsenzus svého
okolí. Ruští analytici to nazývají politbyrem,“ podotkl Votápek.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
MZV: Turecko zabránilo stěhování více než 24 tisíců migrantů do EU

Turecké úřady zabránily v průběhu ledna a první poloviny února
stěhování 24120 nelegálních migrantů do EU, a 93 lidí bylo zadrženo na
podezření z podílu na jejich přepravě, prohlásil ve středu tiskový
tajemník MZV Turecka Tanju Bilgiç.

„Od 1. ledna do 15. února bylo zabráněno výjezdu ze země 24 120
nelegálních migrantů, naše právní orgány zadržely 93 lidí, kteří se
zabývali nezákonnou přepravou migrantů. Turecko podniká veškerá
opatření pro blokování nelegální migrace. Nelegální migrace se nedá
přirozeně snížit okamžitě, nemáme přece tu „stříbrnou kulku". Ale v
prvních dvou měsících r. 2016 došlo ke značnému snížení počtu
migrantů, kteří plují na řecké ostrovy z Turecka", prohlásil Bilgiç na
briefingu.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ukrajina chce exportovat plyn

Ukrajinský premiér Volodymyr Hrojsman prohlásil, že Ukrajina se hodlá stát
exportérem plynu v roce 2020. Oznámil to portál Ukrajinskaja pravda.

„Musíme přestat s importem plynu. Soustředili jsme se na program zvýšení
těžby ukrajinského plynu. Ukrgazdobyča zvýšila loni těžbu o 700 milionů
metrů krychlových. Cena plynu se utváří v souladu s tržními podmínkami,"
prohlásil předseda ukrajinské vlády.

Podle jeho slov zastavení importu plynu a přeměna země v exportéra plynu
umožní snížení ceny plynu pro spotřebitele.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Lékaři jsou udržováni v umělé chudobě. Novému ministrovi nedáme ani den
hájení. Šéf lékařů Kubek to vzal na ČT opravdu od podlahy

Prezident České lékařské komory Milan Kubek si v úterním Interview ČT24
nebral servítky. Nikoli poprvé vysvětloval, proč vítá odchod Svatopluka
Němečka (ČSSD) z postu ministra zdravotnictví. Celá společnost je údajně
udržována v umělé chudobě, a to se musí změnit. Kubek to chce změnit u
lékařů a zdravotních sester, ale prý by si to zasloužili všichni.

„Problém je, že v poslední době už byl asi se zdravotnictvím spokojen
jen ministr Němeček. Hájení jeho nástupce nedostane ani den. To je zkrátka
úděl náhradníků, kteří naskočí do zápasu. Ta hra běží a vy jako
náhradník nemáte čas se rozehřívat, musíte rovnou hrát,“ zdůrazňoval
Kubek. „Je férové říct, že strůjcem problémů ve zdravotnictví nebyl
ministr Němeček, on ty problémy zdědil. Ale on byl spíš jen fackovacím
panákem pana Babiše a odnášelo to celé zdravotnictví,“ doplnil host.

Teď je podle něj načase narovnat situaci okolo plateb jednotlivým
nemocnicím od jednotlivých pojišťoven. Je namístě platit za tentýž úkon
všem nemocnicím stejně, což se zatím neděje. Bude prý také třeba
změnit systém vzdělávání lékařů a sester, ale hlavně a především
musí skutečně dojít ke zvýšení platů lékařů a sester.

„Dvacet sedm let po revoluci je prostě trapné, že se snažíme konkurovat
světu levnou pracovní silou. Všichni jsme udržováni v umělé chudobě.
Lidé mají nízké platy, z nich také platíme nízké daně a nejsou peníze
na zdravotnictví ani na důchody,“ rozohňoval se Kubek. Platy se proto
musejí zvýšit, aby lékaři přestali odcházet za hranice. „Rozhodne o tom
trh,“ shrnul svůj pohled prezident ČLK. Až budou mít lékaři a zdravotní
sestry dost vysoké platy, nebudou utíkat do jiných zemí či do jiných
odvětví.

Úkolem nového ministra proto bude hledat společnou řeč s ministrem financí
Andrejem Babišem (ANO). Kubek v této souvislosti Babiše vyzval, aby buď
dokázal, že se ve zdravotnictví hospodaří špatně, ale pokud ty důkazy
nemá, tak ať mlčí. „Tady já si myslím, že panu Babišovi bude pan
Němeček chybět, protože on pro něj byl tím fackovacím panákem,“
zopakoval Kubek. Ludvík by se prý měl chovat jinak. „Měl by se chovat jako
chlap, a pokud se nebude chovat jako chlap, tak nemá šanci uspět. Člověk
jako pan Babiš uznává v podstatě jen dva typy lidí. Na jedné straně
stojí sluhové, chcete-li zaměstnanci, a na straně druhé stojí osobnosti,“
popsal Kubek svůj pohled na Babiše.

Lékaři by podle něj měli dostat zaplaceno zkrátka všechno, co odpracují,
a ne jen část svého výkonu, jak je tomu slovy prezidenta ČLK dnes.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Univerzity reprezentují dolních deset milionů mnohem více, než prezident
Zeman, vykládal rektor Bek. Pak se chlubil, kdo jej podporuje do Senátu

Rektor Masarykovy univerzity v Brně Mikuláš Bek ve středečních Dvaceti
minutách Radiožurnálu Českého rozhlasu prozradil, že považuje za
mimořádně neuctivé, že jako představitel jedné ze státních institucí
nedostal pozvánku na inauguraci prezidenta Zemana. Bek nakonec pozván byl, ale
nepřijde. Vysvětlil proč.

„Já nejsem žádný exhibicionista, abych provokoval skandál, a já nechci
vystavovat prezidenta nějakému diskomfortu, takže jsem odmítl,“ prozradil
Bek poté, co dodatečně dostal pozvánku od předsedy Sněmovny Radka
Vondráčka (ANO). Z rozhovoru s předsedou Poslanecké sněmovny vyplynulo, že
Hrad Beka nepozval záměrně. Bek si to vysvětluje tak, že spor mezi ním a
prezidentem Zemanem nadále trvá.

Určitá propast mezi prezidentem a rektory se projevila již při první
inauguraci prezidenta před pěti lety. „Ve chvíli, kdy pan prezident Zeman
napadl v tom svém projevu novináře, tak mu tleskala část politiků.
Rektoři tehdy seděli blízko představitelů katolické církve a nikoho z
nás v tu chvíli nenapadlo tleskat,“ prohlásil host v rádiu.

O chvíli později dodal, že právě vysoké školy považuje za instituce,
které reprezentují oněch „dolních deset milionů občanů“. Vysoké
školy prý reprezentují společnost více než Miloš Zeman, vyjádřil svůj
názor Bek.

„Já myslím, že ve skutečnosti na straně veřejnosti stojí rektoři.
Právě vysoké školy jsou instituce, které se za poledních dvacet let hodně
otevřely veřejnosti,“ podotkl s tím, že vysoké školy nejsou nějakými
uzavřenými elitářskými spolky. „Já považuji univerzity mnohem spíš za
představitele oněch dolních deseti milionů než pana prezidenta Zemana,“
zaznělo z úst rektora.

Ve druhé polovině svého vystoupení Bek potvrdil, že je rozhodnutý
zabojovat o senátorský post v Brně. Pokud bude zvolen, nahradí bývalou
ústavní soudkyni Elišku Wagnerovou, která již kandidovat nebude. Bek
přivítal, že ho v Brně pravděpodobně podpoří jak Zelení, tak ODS, což
nebývá úplně obvyklé. Jsou to strany, které mají na řadu věcí
rozdílné názory, ale shodnou se na tom, že Senát má sloužit jako pojistka
demokracie, a zřejmě mají za to, že Bek by ústavu hájil. „Neměňme
ústavní pořádek v době, kdy jsme rozděleni v poměru 51 procent ku 49 v
důležitých otázkách,“ vysvětlil svůj postoj.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí