Question:
Novináři o Babišovi: Když vidím tu prostou, utrápenou tvář, začínám
mu ty pitomosti, co říká, věřit. Tohle je sebevražda v přímém přenosu

Včerejší vystoupení ministra financí a šéfa hnutí ANO Andreje Babiše na
půdě Poslanecké sněmovny stran kauzy Čapí hnízdo se na sociální síti
Twitter setkalo s řadou ohlasů.

Podle vysokoškolského pedagoga Michaela Romancova se Andrej Babiš chová jako
harant. „Nepřizná se, a když je jasné, že má průšvih, tak začne
ukazovat na ostatní,“ rozvedl Romancov svoji myšlenku s tím, že „většina
dětí z toho vyroste“.

Cyklista Leopold König posměšně nazval Andreje Babiše „Andreasem
spasitelem“. „Nelžu, nekradu, a když chci 50 mega, tak udělám českou
kličku a posvítím si na poctivost těch nejmenších živnostníků. Váš
Andreas spasitel,“ zveřejnil na svém účtu.

Publicista Ján Simkanič při poslechu projevu ministra financí došel k
závěru, že Babiš složil svůj projev z děl spisovatele Aloise Jiráska:
Staré pověsti české, Proti všem a Temno. Později ještě podotkl, že
Babišův projev „já s tím nemám nic společného, všichni sú hajzli“
se zařadí mezi legendární státnické projevy, mezi něž Simkanič řadí:
„Krev, pot a slzy, Ich bin ein Berliner a I have a dream“.

„Když vidím tu prostou, utrápenou tvář, začínám mu ty pitomosti, co
říká, věřit. Svatá ty prostoto...“ konstatoval novinář Petr Fischer.
Jeho kolega z branže Alexandr Mitrofanov zase uznal, že Babiš je na rozdíl
od prezidenta Zemana čestný. „Zemana musel opakovaně prohlásit za lháře
soud. Babiš se přiznal sám,“ uvedl komentátor deníku Právo.

Podle novináře Dalibora Balšínka udělal Babiš ze své rodiny bílého
koně. „Obětoval Kleslovou,obětoval rodinu, obětuje každého. Není kůň
jako kůň,“ míní. „Takže Babiš provedl nepřátelské převzetí firmy
svých dětí. Také jim prý z lásky pokropil pole, aby měly neocenitelnou
životní zkušenost,“ uvedl na stejné téma novinář amerického původu
Erik Best.

Novinář Petr Kamberský při slovech „politická nomenklatura“ či „manipulace
médií“, která Babiš pronášel ve svém projevu, lakonicky konstatoval:
„tohle je sebevražda v přímém přenosu“.

Šéfredaktor týdeníku Respekt Erik Tabery se přiznal, že už se léta u
nějakého proslovu ve Sněmovně tak nenasmál. O něco později vzpomenul na
známý proslov komunistického pohlavára Miloše Jakeše z Červeného hrádku.
„Při projevu Andreje Babiše čekám už jen ‚bojlery‘,“ aby následně
triumfálně nadhodil: „Já toho Jakeše trefil. Teď už Babiš mluví o
platu sice ne Zagorové, ale Václava Moravce. Vše, jak má být.“

„Kritická, a tudíž svobodná debata je něco, co si A. Babiš zatím
neosvojil. Jinak by dnes jmenovitě a velmi osobně neútočil na tolik
novinářů,“ přidal redaktor Respektu Ondřej Kundra.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
David Rath promluvil

Středočeský ex-hejtman David Rath se pro server Neovlivní.cz vyjádřil ke
kauze Čapí hnízdo. Tvrdí, že s udělením padesátimilionové dotace pro
Babišovu farmu nesouhlasil, ale nemohl s tím prý nic dělat.

Server Neovlivní.cz připomíná, že David Rath byl tím, kdo v roli prvního
politika kraje převzal dotační projekt, opakovaně ho kontroloval a nakonec i
stvrdil odpuštění mnohamilionové pokuty pro Farmu Čapí hnízdo.

Rath se hájí, že s udělením dotace nesouhlasil, neboť je prý zcela
nesmyslné dávat peníze z veřejných zdrojů soukromým firmám. „Panu
Babišovi jsem řekl, že mi připadá divné, že tak bohatý člověk, jakým
je, získává dotaci na své podnikání, i když se jedná o velice pěkný
projekt,“ zavzpomínal sociálně demokratický ex-politik.

Udělení dotace prý ale nemohl zastavit. Rath uvádí, že jednak nebylo
možno odstoupit od již podepsané smlouvy, jednak nebylo zjištěno pochybení
v žádosti o dotaci, kterou navíc neprověřoval kraj, nýbrž pracovníci ROP
(Regionální rady regionu soudržnosti Střední Čechy). „Osobně mi bylo
divné, že dotaci může dostat miliardář, ale dostávali jsme informace, že
podmínky splnili, tudíž projekt nešlo zastavit. Nemohli jsme se chovat
anarchisticky a nerespektovat platnou smlouvu, i když jsme s ní nesouhlasili,“
vysvětlil Rath.

Podle ex-hejtmana se již tehdy vědělo, že Čapí hnízdo patří Andreji
Babišovi. „Ano, měli jsme informaci, že Čapí hnízdo je pana Babiše.
Hovořil o tom tehdy na kraji každý. Konečně i v médiích se o tom psalo.
Myslím si, že o tom mluvil i Petr Bendl a pracovníci ROP – od těch jsem
nejspíš informaci i převzal,“ upřesnil Rath s tím, že sám Babiš se k
Farmě hlásil.

Celý rozhovor ZDE

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Profesor Drulák, pobočník Zaorálka: Trump je naděje. Je namístě, že
Clintonová prohrála. V Číně bohatne masa, v Evropě už jen špička

Západ dnes čelí vzpouře proti establishmentu, která je důsledkem
nezvládnuté globalizace, myslí si politický tajemník Ministerstva
zahraničních věcí Petr Drulák. Dělat, že je vlastně všechno v pořádku,
dle něho lidi akorát ještě více naštve, jak poznala na vlastní kůži
Hillary Clintonová, která si prý za to zasloužila prohrát. Oproti tomu v
Donaldu Trumpovi vidí Drulák naději do budoucna.

Drulák upozorňuje, že vzpoura proti establishmentu není nový jev. Dobře
viditelná byla před několika lety, kdy se v Evropě dávala dohromady
evropská ústavní smlouva. Ta musela projít schvalovacím procesem v
jednotlivých členských zemích Evropské unie. Zařízli ji ale Francouzi a
Nizozemci, kteří ji v referendu odmítli. Nizozemsko a Francie jsou přitom
zakládající země evropského společenství, a tak by se dalo čekat, že
zrovna tam proběhne hlasování hladce.

Neproběhlo, stejně jako letos, kdy Nizozemci v referendu odmítli ratifikaci
asociační smlouvy mezi EU a Ukrajinou. Drulák z toho usuzuje, že občané
již pár let mají zkrátka tendenci říkat v referendech „ne“, ať zní
otázka jakkoliv, takže rozhodnutí Britů vystoupit z Evropské unie by
nemělo být chápáno jako něco extra převratného.

Za novinku v současné situaci vydává Drulák skutečnost, že odpor proti
establishmentu probíhá současně v klíčových velkých zemích evropského
Západu. Před několika měsíci proběhl Brexit, před několika dny
zvítězil v amerických prezidentských volbách Donald Trump. Příští rok
na jaře se budou bedlivě očekávat výsledky voleb ve Francii a v Německu.

Lid ztratil naději a je frustrovaný

Proč se lidé ve velkém bouří proti establishmentu? Drulák se přiklání k
názoru francouzského ekonoma Thomase Pikettyho, který odpor proti
establishmentu přičítá nezvládnuté globalizaci. Jinými slovy, západní
země nezvládly zajistit, aby plody globalizace (především hospodářský
růst) byly rovnoměrně rozděleny ve společnosti. Místo toho došlo k tomu,
že výnosy z hospodářského růstu schlamstli ti nejbohatší a zbytek
společnosti se na to jenom díval. Není potom divu, že v lidech rostla
frustrace.

V této souvislosti Drulák podotýká, že zkušenost Západu je jiná než
zkušenost Číny. Zatímco čínský hospodářský růst se týká velké
části společnosti, Západ s vysokým životním standardem došel do bodu,
kdy další bohatnutí není vůbec demokratické – týká se jenom špičky
společnosti. Většině společnosti, která bohatnutí jenom přihlíží, se
to nelíbí. Jejich frustrace pramení dle Druláka zejména z představy, že
oni to sice ještě nějak zvládnou, ale jejich děti už ne.

„Když se podíváte na sociologické průzkumy v amerických volbách, ti,
kdo volili Trumpa, nebyli jenom nevzdělaní, frustrovaní, jak se to občas
říká. To byli často vzdělaní lidé, často lidé patřící do střední
třídy, kteří ztratili víru v to, že jim systém zaručuje to, co
zaručoval jejich rodičům – že jejich děti budou mít slušné životní
šance,“ uvedl Drulák na debatě pořádané Masarykovou demokratickou
akademií.

Vedle ztráty naděje v budoucnost žene lidi (zvláště Evropany) k
protestním hlasům také strach z následků rozvratu na Blízkém východě.
„Protože Blízký východ se nám skutečně rozvrátil a většina států
bojuje o přežití nebo se propadá do naprosté nefunkčnosti. Když je naše
sousedství ohroženo takovým chaosem, jsme ohroženi i my,“ varuje Drulák.
„Migrační krize ukázala, že důsledky mohou být bezprostřední.
Výsledkem je, že stávající politické instituce ztrácejí důvěru, a to
jak ty mezinárodní, tak i ty národní,“ myslí si.

Clintonová si prohru zasloužila

Při hledání řešení současné situace bychom se měli vyhnout třem
extrémům. Za jednoznačnou chybu Drulák považuje pokračování ve vyjetých
kolejích. „Že si řekneme, že budeme pokračovat jako dosud. Že je to
otázka komunikace – že to voliči nepochopili a my jim to musíme lépe
vysvětlit. Že globalizace je výhodná a že pokud něco v Evropské unii
nefunguje, je to tím, že jsme ji dostatečně neintegrovali a je potřeba ji
integrovat dál,“ rozvedl Drulák svoji myšlenku.

Pokud bychom se vydali touto cestou, zvýšíme tím akorát počet
frustrovaných. „Tohle byla cesta Hillary Clintonové. Vsadila na to, co je to
intelektuálně pohodlné… Je zcela namístě, že prohrála,“ má za to
Drulák.

Druhým extrémem označuje Drulák jakýsi revoluční romantismus, jehož
podstatou je myšlenka na založení nové společnosti. Jak to dopadá, nám
názorně předvedl Alexis Tsipras a jeho Syriza. Sice velmi radikálním
programem oslovili voliče, dostali spoustu hlasů, dokonce tolik, aby
vytvořili vládu. Jenže narazili na realitu, museli jednat pragmaticky a
jejich výsledky neodpovídají nabízenému programu. „Povedlo se jim
vyjednat ještě méně, než co měli na stole řečtí socialisté a
předchozí vláda,“ upozorňuje Drulák.

Třetím extrémem je dle něho populismus, tedy kopírování a prohlubování
obav občanů. „Myslím si, že české obavy z migrace nabývaly této podoby,
zejména s ohledem na to, že jsme tu žádné migranty ani neměli. Kdybychom
porovnali počet lidí, kteří se fyzicky setkali s migranty, s těmi, kteří
se bojí migrantů, je to obrovský nepoměr. Těch, kteří se setkali s
migrantem, jsou stovky či tisíce. Obava z nich ale zasáhla statisíce,
možná miliony,“ všiml si Drulák.

Pokud chtějí politici dělat rozumnou politiku, měli by se těmto třem
úskalím vyhnout. „Kladu si otázku, zda Trump bude něčeho takového
schopen,“ přiznal Drulák s tím, že nový americký prezident je v tomto
nadějí zejména proto, že příliš nevíme o jeho politice.

Do eurozóny nevstupovat

Na závěr svého vystoupení se Drulák vyjádřil k případnému členství
České republiky v eurozóně. On sám by se do eurozóny nehrnul, protože v
ní prozatím vidí řadu fatálních nedostatků. „Rozumím obavám, že se
Česká republika, pokud se nepřipojí k eurozóně, může dostat na okraj
evropského integračního pohybu. Na druhou stranu, otázky nad eurozónou jsou
v současné chvíli takové, že možná je namístě dát si trochu načas a
nehrnout se tam,“ radí Drulák.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Lékař Martin J. Stránský: Dnes by Masaryka a Churchilla nikdo nevolil.
Úspěch Zemana a Trumpa je v...

Kdyby se dnes na politické scéně objevil Masaryk nebo Churchill, nikdo by je
nevolil, říká v rozhovoru pro přílohu Relax dnešních Lidových novin
významný expert v oboru neurologie Martin Jan Stránský.

Za námi jsou krajské a také senátní volby, kam do druhého kola přišlo
historicky nejméně voličů. „I to lze vysvětlit pomocí neurovědy?“
zeptal se list Stránského mimo jiné. „Současný model demokracie v našem
světě přestává být relevantní. Nepotřebujeme volby, volební hesla jsou
stejná, prázdná a nic neříkající. Mozek nemá s čím porovnávat. Kdyby
se dnes na scéně objevil Masaryk či Churchill, nikdo by je nevolil, jejich
názory by lidem připadaly archaické a nerelevantní. Lidé jsou omámeni
prioritami nové doby. Dokud si mohou koupit nový telefon, nic jiného
neřeší. Právě proto mají radikální kandidáti a populisté velký ohlas,“
uvedl Stránský.

Uvedl také, že úspěch Donalda Trumpa i Miloše Zemana je založen na jednom:
„Jsou prostě ‚jedni z nás‘. Oba jsou narcisté, vulgární, nemají
žádný konkrétní program, ale hájí ‚naše zájmy‘ a my se s nimi
můžeme identifikovat,“ vysvětlil Stránský.

Zmínil také to, kde se západní společnosti dopouštějí chyby. Nejprve
vysvětlil, že mozek si vybírá podle toho, co mu, alespoň potenciálně,
nabídne víc slasti nebo více jistoty. „V mozku se produkuje látka dopamin,
je to takový krmič pozitivních pocitů, což samozřejmě tvoří závislost.
Mozek upřednostňuje, aby jednou za čas dostal alespoň malou dávku. A to i
za cenu, že se po zbytek doby nudí, jako třeba v kasinu, kde se skoro nic
neděje, ale najednou přijde velká výhra s odměnou,“ uvedl.

Stejný mechanismus podle něj vysvětluje návykovost na sociální sítě. Ty
jsou podle Stránského „úplně o ničem“. „Ale člověk má pocit, že
jednou za čas se přece jen něco stane. Populista dobře ví, že jeho sliby
jsou jen řeči, ale lidé chtějí věřit, že se přece jen něco dobrého
stane. Chybou je, že západní společnost hledá svůj dopamin z externích
zdrojů. Východní civilizace naopak z interních. Narození dítěte, svatba,
přežití smrtelné nemoci, pohled na úchvatnou krajinu. To je ten správný
dopamin,“ prohlásil Stránský.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ruská výsadková loď proplula Bosporem za doprovodu tureckých člunů. VIDEO

Velká ruská výsadková loď Alexandr Otrakovskij proplula Bosporem pod
zvýšenou kontrolou z turecké strany.

Podívejte se, jak loď doprovázely čluny pobřežní hlídky a policejní
vrtulník.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Nechali jsme prezidenta Zemana proklepnout elitním agentem Köcherem. Některé
postřehy vás možná překvapí

ROZHOVOR Návštěvu prezidenta Si Ťin-pchinga a vytváření nadstandardních
vztahů s Čínou považuji za jeden z největších státnických počinů
naší soudobé historie. Jinak je Miloš Zeman občas zbytečně prostořeký a
nepředvídatelný, což mu ale pomohlo ke zvolení. Lidé už totiž mají dost
toho být obelháváni a manipulováni. Výroky na rovinu, byť občas v dikci
poněkud hospodské, berou. Opravdu je to podobné se zvolením Donalda Trumpa.
Takhle hovoří bývalý „krtek v CIA“, tedy tajný agent československé
rozvědky Karel Köcher.

Nedávno jste naznačil, že mezi chováním Donalda Trumpa a Miloše Zemana
spatřujete jistou analogii. Ostatně český prezident se nyní vyjádřil ve
smyslu, že byl vždy hrdý na oslovení „český Trump“. Pojďme tu „jistou
analogii“ rozvést...

Myslím, že podoba je zejména v tom, že Trump i Zeman stejně pohrdají
takzvanou politickou korektností, která vyžaduje, aby o nepříjemných
faktech, které jsou v rozporu s obrazem společenské reality vnucovaným
veřejnosti etablovanými mocenskými elitami a jejich médii, se buď úplně
mlčelo anebo aspoň mluvilo tak, jakoby vlastně o žádné závažné
problémy nešlo. A mluví o nich bez ohledu na to, jestli tím někoho urazí a
bude jim nadáváno do populistů nebo i hulvátů. Není divu, že je to lidem,
kteří mají plné zuby manipulace, sympatické. Mně také.

Je Miloš Zeman, jak mu to někteří přisuzují, trojským koněm Ruska a
Číny v Evropě?

To je hloupost. Nicméně u nás je to tak zavedené, že se lidi ptají, za
čí peníze kdo a co dělá. Tedy, někteří lidé, a nedá mi to, abych
neřekl, že se nelze vyhnout podezření, že soudí podle sebe. Z
ekonomického hlediska je pro nás Rusko gigantický a navíc vstřícný trh.
Využít toho je bezesporu v našem národním zájmu. A samozřejmým
předpokladem toho využití je nekonfliktní vztah zahraničněpolitický. Což
ani zdaleka neznamená vztah vazalský, jak se nám snaží namluvit
mainstreamoví rusofobové. Bezkonfliktní vztah a vztah vazalský jsou dvě
zcela různé věci.

Pokud jde o Čínu, tak návštěvu prezidenta Si Ťin-pchinga a vytváření
nadstandardních vztahů považuji za jeden z největších státnických
počinů naší soudobé historie. Inspirovat velmoc takového statutu, aby
vstoupila do Evropy našimi dveřmi, je úžasný úspěch. A že by nám Čína
mohla kvůli tomu něco diktovat? Jsme opravdu pro ně tak důležití, že by
tím něco smysluplného získali? Dalším, sice ne tak spektakulárním, ale
pro nás také důležitým státnickým počinem, je Zemanova snaha o
navázání užších vztahů s Rakouskem, o níž svědčí vstřícné
pozvání zřejmě budoucího rakouského prezidenta na Hrad. S Rakušany, jako
se Slováky, jsme kulturně a etnicky v podstatě totožní, takže usilovat o
blízké formální vztahy je něco, o co měli dřívější prezidenti
usilovat již dávno.

Jak vnímáte humbuk kolem setkání ministra kultury Daniela Hermana se
čtrnáctým dalajlámou Tändzinem Gjamcchem?

Samozřejmě, že Číňané to nesou nelibě. Podle mě ale ne proto, že by
jim to dělalo mezinárodně špatné vztahy s veřeností. Takový pupek světa
nejsme. Ale spíše proto, že se jim to jeví jako hluboce urážlivé a
neetické vzhledem k tomu, jakou k nám projevili formální úctu návštěvou
svého prezidenta v Praze. V našem jednorozměrném chápání ideologie
čínského vedení jako komunistické v tom smyslu, jak známe komunistickou
ideologii z naší domácí zkušenosti, zcela přehlížíme, že čínská
komunistická ideologie zahrnuje řadu tradičních konfuciánských hodnot,
mezi které patří mimo jiné rituální vyjadřování úcty k tomu, s kým
jednáme. A právě s tím to mávání tibetskými vlajkami a okázalé
vítání dalajlámy bylo v zásadním střetu.

Předpokládám, že si toho ministr Herman byl dobře vědom, v katolických
seminářích mají totiž seminaristé přednášky o orientálních
filosofiích a náboženstvích. A pokud jde o dalajlámu jako takového,
nazývat ho „jeho svatost“ a považovat ho za velkého duchovního vůdce je
úsměvné. V čem to jeho velké duchovno spočívá? V nabádání k
pěstování ušlechtilých pocitů? V tom, jak meditovat? To vám stejně
dobře poradí psychoterapeut. Ostatně podobná moudra jako ta, které
rozdává, najdete pravidelně v nedělních přílohách novin. A koho že to
vlastně dalajláma jako vůdce představuje? Buddhismus má, pravda, desítky
milionů stoupenců, ale jeho odnož gelugpa, potažmo lámaistický buddhismus,
činí tak šest procent.

Také je třeba si uvědomit, že lámaistický režim v Tibetu byl až do
nedávného obsazení Číňany mimořádně brutální formou feudalismu, ne-li
otrokářství. Když někdo nechtěl pracovat pro lámy jako otrok od rána do
noci, a pokusil se jim vzpříčit nebo utéct, usekli mu ruku, vypíchli oči,
eventuálně ho stáhli z kůže. To se dělo až do příchodu čínských
vojsk v roce 1951. Také je dobře známo, že dalajláma byl placen CIA, což
sám několikrát připustil. Jeho plat byl konkrétně sto čtyřicet pět
tisíc dolarů ročně, a nepochybuji, že je na výplatní listině CIA dodnes.
Duchovním a národním vůdcem Tibeťanů v Tibetu rozhodně není.

Podle mě je ta nedávná akce s dalajlámou klasická „covert operation“,
tedy pokradmá operace realizovaná podle scénáře sepsaného v zahraničí.
Všechno to do sebe až příliš dobře zapadá. Dalajlámova cesta do Prahy
nedlouho po uzavření česko-čínské dohody o ekonomické spolupráci a
těsně před oslavami státního svátku, jeho přijetí ministrem Hermanem a
souběžně s tím probíhající aféra kolem neudělení jednoho z
nejvyšších českých vyznamenání panu Bradymu.

To, že je Zemanovo otvírání dveří Číně do Evropy pro dosavadní
americkou velmocenskou strategii nepřijatelné, je nepochybné. Je jenom
logické soudit, že z toho pro její vykonavatele vyplývá potřeba, buď
vyvolat takový „občanský neklid“, který by vedl k prezidentovu pádu, a
kdyby se ukázalo, že to nejde, tak alespoň zabránit, aby byl zvolen na
další funkční období. Připomíná to tak trochu jedno Stalinovo oblíbené
úsloví: „nět čelověka – nět problemov“. Ve stejném světle vidím i
červené karty rozesílané v krabicích z amerického velvyslanectví,
dvojjazyčné transparenty „stydím se za svého prezidenta“, červené
trenýrky a tak dále.

Kritici, kteří se dokáží oprostit od absolutní nenávisti k Miloši
Zemanovi, mu vyčítají hlavně neschopnost přiznání chyby a sebektritiky.
Co vy na to?

S tím Miloš Zeman podle mého opravdu problém má.

Nemyslíte si, že je jeho nepředvídatelnost způsobena náklonností k
alkoholu?

To ani ne. Vždyť pije zhruba stejně, jako převážná většina Čechů.
Spíš si myslím, že je to věc jeho osobnosti, tedy něčeho, s čím toho
člověk moc neudělá. Prostě takový je. Ta zásadní otázka je, jestli mu
nedostatek sebekritiky zásadním způsobem překáží ve výkonu funkce. Podle
mě nikoliv. Nekritičnost se týká marginálních záležitostí. Myslím
marginálních, pokud jde o věci státního zájmu. Jako třeba toho, jestli
Peroutka opravdu napsal článek že Hitler je gentleman, nebo některých jeho
ostřejších ohrazení se proti otázkám novinářů, které nemá rád.

Kdo by mohl Miloše Zemana „přebít“ v příštích prezidentských
volbách?

O nikom takovém nevím. Tedy, pokud bude kandidovat, ale já si myslím, že
bude, přestože je přes kamery vidět, jak je unavený. Nejspíš jsou
pravdivé úvahy o tom, že by chtěl touto funkcí završit svůj život.
Ostatně on i mluvil o státním pohřbu. Celý život někam stoupal, nyní je
na vrcholu a chce na něm zůstat. Nějakého výraznějšího protivníka v
Česku opravdu nemá. Většina Čechů na nějaké alternativy slyšet nebude,
a myslím si, že útoky pražské kavárny na něj do značné míry vnímají
lidé zklamaní českou politickou scénou jako útoky na sebe. Když bude
kandidovat, většina ho zvolí znovu.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
MZV RF: Británie buď nemůže zajistit ochranu před útokem, nebo ona
řídila útok na Skripala

Britské orgány buď nedokáží zajistit ochranu před teroristickým útokem
na svém území, nebo samy režírovaly útok na Skripala, prohlásili na
Ministerstvu zahraničních věcí Ruska, prohlásil ředitel Departamentu pro
otázky nešířeni a kontroly zbrojení Ministerstva zahraničí RF Vladimir
Jermakov.

„Základní logika naznačuje pouze dvě možné varianty. Britské úřady
buď nedokáží zajistit ochranu před takovým druhem řekněme
teroristického útoku na svém území, či přímo nebo nepřímo, já nikoho
z ničeho neobviňuji, režírovaly útok na ruskou občanku," oznámil Jermakov
během brífinku.

V britském Salisbury byl 4. března otráven bývalý plukovník GRU Sergej
Skripal, který pracoval pro britské tajné služby, a jeho dcera Julie.
Britská strana tvrdí, že otrávení látkou A-234 má na svědomí ruský
stát, Rusko toto obvinění kategoricky popírá.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Média: Barack Obama je úplně v ...

Odcházející prezident Barack Obama dostal těžkou ránu. Alespoň si to
myslí deník Politico, na nějž odkazuje server Echo24.cz. Nově zvolený
republikánský kandidát Donald Trump totiž může zrušit jeho
předcházející rozhodnutí.

„Ačkoli ekonomika se vzpamatovala z krize, kterou Obama zdědil na začátku
svého mandátu, a nezaměstnanost klesla pod pět procent, Američanům to
nestačilo. Pocit, že systém je zmanipulovaný ve prospěch bohatých, byl
hnacím motorem populistických kampaní nalevo (Bernie Sanders) i napravo (Donald
Trump),“ konstatuje server.

Původní text ZDE.

Stejná situace je i u zdravotnické reformy, pro niž Obama nedokázal získat
nadpoloviční většinu veřejnosti. Nyní republikáni podle serveru doufají,
že Trump reformu zruší. Servítky si, co se týče Baracka Obamy, nebral ani
šéfredaktor MF Dnes Jaroslav Plesl ve svém komentáři. „Nového
amerického prezidenta vynesl do Bílého domu washingtonský establishment,
kterého má velká část voličů plné zuby, stejně jako špatně
distribuovaných plodů globalizace,“ zmínil Plesl. Za prohrou demokratky
Hillary Clintonové podle něj stojí především touha po změně.

„Trumpovo vítězství je také protestem proti státy řízenému procesu
globalizace ekonomiky. Velká část Američanů evidentně cítí, že z nich
globalizace udělala poražené a zvítězily korporace, které si pak z
vydělaných peněz kupují nájemníky Bílého domu. Proto volili Trumpa,
který jim ve své kampani dával naději alespoň tím, že k nim mluvil. To
někdy stačí,“ zmínil Plesl.

A vzpomněl i na George W. Bushe, jenž má podle jeho slov na svědomí rozklad
Blízkého východu. „A právě jemu může Evropa do značné míry
poděkovat za současné problémy spojené s migrační krizí. V tomto ohledu
ostatně za Bushem mladším nijak nezaostával ani Barack Obama. Těžko si
představit, že by právě příští prezident uměl napáchat ještě
větší škody,“ uzavřel.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
VIDEO, FOTO „Nemůžu mladším sourozencům říct: Tohle je náš prezident.
Teď poslouchej.“ Mám ze stávky spíš dilema. Nemůžeme nikomu věřit.
Vyjeli jsme na „nečinné“ Karlovarsko

REPORTÁŽ „Nemůžu mladším sourozencům říct: Tohle je náš prezident,
teď poslouchej!“ „Vlastně moc nechápu hlavní záměr stávky.“ „Politika
je samá lež.“ Když se jinde protestuje, Karlovarský kraj spíš mlčí...
I tyto názory zazněly dnes v rámci výstražné stávky Vyjdi ven u budovy
Prvního českého gymnázia v Karlových Varech. A do toho kritický
transparent proti Zemanovi, důchodcovský pár a selfíčka.

Karlovarský kraj nepatří mezi regiony, kde by se demonstrace zabydlely,
spíše je chápán v protestních akcích jako méně aktivní.
ParlamentníListy.cz proto v rámci celostátní akce Vyjdi ven vyrazily i do
tamního krajského města, konkrétně na První české gymnázium v Národní
ulici.

Je to příliš vyhrocené

Za čtvrt hodiny to má vypuknout. „Politiku sleduji, ale mám trochu dilema,
zda se do stávky zapojit, či ne. Nechápu úplně hlavní záměr akce.
Nějaký jasně daný cíl. Nemám pocit, že by se v našem státě dělo něco
až tak hodně vážného. Je to příliš vyhrocené. Neřekl bych, že žijeme
v nesvobodné zemi,“ přemítá ve foyeru školy devatenáctiletý Lukáš
Zmeškal, jemuž se celostátní apel, který někteří srovnávají s akcemi
roku 1989, zdá přehnaný.

„Není to srovnatelné... A co se týče prezidenta Zemana, tak byl prostě
demokraticky zvolen. I když já jsem ho nevolil, tak teď musím výsledek
volby respektovat,“ dodal ještě pro ParlamentníListy.cz s tím, že
samozřejmě nechce odrazovat ostatní, kteří své důvody mají: „Pokud
svému důvodu věří a mají potřebu ho tímto způsobem projevit, v
pořádku. Já takovou potřebu nemám.“

Na dotaz, zda a jak se politika probírá v rámci vyučování, reagoval jeho
spolužák: „Moc se neprobírá. Škola má být apolitická, takže se moc
bavit nemůžeme. Někteří učitelé by možná svůj názor sdělili... Mně
je divné, že si všichni začali nyní stěžovat. V žebříčku šťastných
zemí jsme totiž postoupili výš.“

Zletilí žáci školy se srocují u zadní brány hřiště, před hlavním
vchodem budovy jim prý nebylo dovoleno se kvůli podpisům shromáždit.

„Před sourozenci se stydím za prezidenta“

Několik chlapců přineslo dva stoly a podpisové archy. Od školy přichází
několik desítek mladých lidí. „Vyšli jsme před školu, abychom dali
najevo, že souhlasíme se třemi body výzvy. Chceme ukázat, že i tady v
Karlovarském kraji žijí mladí lidé, kteří se chtějí vyjadřovat a o
politiku se zajímají. Většinou náš kraj bývá mezi těmi, kde se moc
nezapojují: Když jsou nějaké demonstrace, protesty a shromáždění, tak
zde bývá nejnižší účast. Lidé nechtějí chodit ven a vyjadřovat svůj
názor,“ uvedla pro ParlamentníListy.cz studentka Tereza z maturitního
ročníku.

„Ne, že bych souhlasila se vším, co ti lidé – Babiš a Zeman –
dělají, ale u Zemana mi vadí hlavně vyjadřování. Nemůžu svým mladším
sourozencům říct: Tohle je náš prezident. Teď poslouchej.“

Jednání Miloše Zemana se nezamlouvá ani rusovlásce Michaele. „Nelíbí se
nám, jak za nás vystupuje. Hned po prezidentském slibu porušil Ústavu,
když napadl televizi,“ uvádí jeden z příkladů.

„Nelíbí se nám, jak za nás prezident Zeman vystupuje,“ řekla do kamer
studentka Michaela.

A nezavřou mě?

Mnozí mají z podpisové akce bžundu. „Podepisuj se, jak chceš –
kreativně, nekrativně. Klidně tam dej otisk rtěnky,“ nabádá student
spolužačku. „Zrovna dneska jsem se nenamalovala,“ reaguje dívka s
úsměvem. „Nezavřou mě potom?“ vtipkuje jiný student, než přiloží
propisku k archu. Vedle kamarád drká do jiného: „Ty si to fakt čteš, jo?“

Nechybějí rebelové s protizemanovským transparentem, na kterém je nápis:
„Chceme slušného prezidenta“. Ochotně pózují objektivům. „Teď
bychom to mohli nalepit někomu za stěrač,“ dělají si legraci.

Politika je samá lež

Hlavní studentský organizátor ze školy si příliš nevěděl rady s
novináři. „Nečekejte ode mne žádné rozhovory. Mám k tomu osobní
důvody. Ale nechci říkat jaké,“ sdělil směrem k médiím, mezi nimiž
byli mimo jiné například zástupci Práva nebo ČTK.

Nakonec chlapec ale po poledni promuvil alespoň ke svým kolegům –
studentům gymnázia. „Morálka české politiky upadá. Politika je samá
lež – nemůžeme nikomu věřit ani předvolební slib. Co se vyřkne, druhý
den nemusí být pravda,“ míní.

Během jeho řeči přijíždějí k bráně osobní auta. Ozývá se obrovský
aplaus. Dorazili i studenti a studentky z jiných karlovarských středních
škol, kde nemohli uspořádat svoji vlastní výstražnou stávku.

Kromě nich se ke stolkům blíží seniorský pár. Také se podepisují. „Máme
zde na gymnáziu vnučku, tak jsme ji přišli podpořit,“ říkají s
úsměvem. „Klucí, já jsem dával rozhovor,“ ozývá se. „A hlavně se
foťte, selfíčka, ať mám co poslat organizátorům,“ křikne místní
organizátor ještě do hloučků, které už leckdy změnily téma hovoru.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Bojím se, že prezidentem může dnes být každý, říká známý psychiatr

Moderátor Václav Moravec ve svém pořadu Fokus analyzoval lidský strach.
Žijeme prý ve století strachu. Psychiatr Radkin Honzák před kamerami
prozradil, že se bojí jedné věci. Má strach z toho, že prezidentem může
být každý. Ke slovu se dostal i publicista Jefim Fištejn, který promluvil o
Adolfu Hitlerovi a současném Rusku. Došlo i na uprchlickou krizi. Končící
americký prezident Barack Obama udělal jednu podstatnou chybu.

Jak se šíří strach a komu jeho šíření prospívá? A jak se strachu
můžeme bránit. Psychiatr Radkin Honzák prozradil Václavu Moravcovi, že má
strach z toho, že tento stát dnes může jako prezident vést v podstatě
kdokoliv.

„Já jsem např. jako malej kluk slyšel, že prezidentem může bejt každej.
A teď se bojím, že je to pravda,“ poznamenal psychiatr Radkin Honzák. Boj
se strachem ovšem považuje za chybu, protože bojem proti strachu ve
skutečnosti strach přikrmujeme. Za mnohem lepší způsob boje se strachem
považuje odvedení pozornosti od tohoto strachu.

Bojíme se, protože před sebou nemáme nějakou vizi budoucnosti, míní
publicista Fištejn

Publicista Jefim Fištejn k tématu doplnil, že lidé dnes mají strach už
proto, že nemají před sebou nějakou vizi budoucnosti. V minulosti to bylo
jinak. Nacisté, komunisté, ale i západní kapitalisté v minulosti
předkládali určitou vizi budoucnosti. Ve 30. letech minulého století se
milionům Němců ještě líbila nová vize budoucnosti, kterou předkládal
Adolf Hitler. Po válce se mnoha lidem líbila vize, jakou předkládali
komunisté. Tyto dva projekty se ukázaly jako temné, ale bylz to určité
projekty budoucnosti. „Ale dnes je to velmi složité,“ konstatoval Fištejn.

Dnes to má část společnosti tak, že vzhlíží k Rusku, zatímco druhá
skupina populace se Ruska bojí, a tak se chce přimknout k Evropské unii, ať
už je tato Unie jakkoli plná chyb. Obě tyto polohy jsou ovšem podle
Fištejna špatně. Měli bychom se prý snažit nebýt slepí vůči Rusku ani
vůči EU, přičemž problémy EU bychom se měli snažit nějak napravit.

Posléze došlo i na uprchlickou krizi. Fištejn konstatoval, že v řadách
Islámského státu bojuje nemalé procento muslimů z Ruské federace. Svou
vinu na spuštění uprchlické vlny ale měli i Američané, kteří napřed
zasáhli v Iráku, ale pak se z této země kvapně stáhli. Kromě toho máme
prý zásadní problém v tom, že část muslimů – sunnité – se na
Blízkém východě cítí velmi přehlížená a dává najevo, že si to
nenechá líbit. Současný americký prezident způsobil to, že v Iráku
nejsou u moci sunnité,“ doplnil k tématu Fištejn.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Sněmovna bude opětovně schvalovat takzvaný "lex Babiš"

Sněmovna bude dnes opětovně rozhodovat o novele o střetu zájmů, jež má
mimo jiné omezit podnikání členů vlády. Poslanci by se mohli zabývat i
předlohami ve druhém čtení. Jsou mezi nimi novely, které upravují způsob
kontroly zpravodajských služeb a volební zákony.

Novelu o střetu zájmů vrátili poslancům senátoři s návrhem odkladu
účinnosti z ledna na září příštího roku. Části normy o některých
omezeních pro podnikání členů vlády, nazývané jako "lex Babiš", mají
ale podle senátní verze platit skoro hned. Jejich účinnost se předpokládá
už 15 dnů potom, co zákon vyjde ve sbírce.

Na skupinu Agrofert ministra financí Andreje Babiše (ANO) by dopadly pasáže,
podle nichž by firmy členů vlády neměly přístup k veřejným zakázkám,
nenárokovým dotacím a investičním pobídkám. Zákon by také budoucím
členům vlády a dalším funkcionářům zakázal provozovat rozhlasové a
televizní vysílání a vydávat periodický tisk. Ačkoli proti těmto
úpravám vystupuje vládní hnutí ANO, předpokládá se, že Sněmovna
předlohu v některé z verzí potvrdí.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Daniel Herman je usvědčený notorický lhář! Hradní kancléř právě
předložil účet, co všechno prý ministr provedl

Mediální prostor sice naplno ovládlo vítězství Donalda Trumpa v
amerických prezidentských volbách, objevují se však i dozvuky kauzy Brady.
Některé okolnosti, o nichž se dosud prakticky nehovořilo, připomíná
hradní kancléř Vratislav Mynář. Podle jeho slov je Herman usvědčený
notorický lhář a česko-čínským vztahů škodí už delší dobu.

„Oslavy svátku 28. října proběhly pouze na jednom místě a to standardně
na Pražském hradě. To byla jediná důstojná oslava tohoto svátku. Všechno
ostatní, co se konalo na Staroměstském náměstí, si oslavou ani nedovolím
nazvat. Nejen podle mého názoru, ale i podle názoru normálních lidí třeba
naposled v Moravskoslezském kraji, akce na Staroměstském náměstí byla
naprostá neúcta vůči státnímu svátku, která sloužila jenom ke
zviditelnění organizátorů a účinkujících. O to horší, že se toho
účastnili a organizovali to naši zákonodárci, kteří by jako první měli
28. říjen ctít jako největší státní svátek,“ uvádí pro
ParlamentníListy.cz Vratislav Mynář.

Jestli si z toho prý někteří lidé chtěli dělat předvolební kampaň, je
to dle kancléře urážka státního svátku. „Nemám, co víc bych k tomu
řekl,“ odmítá Mynář další komentář.

Ohledně kauzy kolem Jiřího Bradyho a Daniela Hermana chce podle svých slov
uvádět pouze fakta. „Vzedmula se spousta emocí a já bych zůstal u
faktografie, nic jiného mi ani nepřísluší. Pokud dva ministři české
vlády řekli, že před dvěma lety vznikla nějaká dohoda, nemám důvod jim
nevěřit. Pan Herman to popírá. Pokud se 21. března konalo hlasování
vlády, kterého se pan Herman zúčastnil a hlasoval pro usnesení, které
říká, že souhlasí s podpisem strategického partnerství s Čínou, kde je
jasně definována územní celistvost Číny a lze to přeložit i tak, že se
nikdo nebude setkávat s dalajlámou, to jsou fakta. Jestli na to pan Herman,
ministr české vlády, za půl roku zapomene, vypovídá to pouze o něm,“
podotýká.

Vzpomeňme na Hermana a sjezd landsmanšaftu, připomíná Mynář

„Z druhé strany mě to v případě Daniela Hermana nijak nepřekvapuje.
Vzpomeňme si na jeho návštěvu sjezdu Sudetoněmeckého landsmanšaftu, kde
tvrdil, že má účast odsouhlasenou panem prezidentem. Toto pan prezident
nikdy neřekl a v tomto případě začal pan Herman ve vztahu k panu
prezidnetovi lhát (snad) poprvé. Navíc to vůbec nespadá do gesce ministra
kultury, ale jak to poslední dobou pozoruji, tak do jeho gesce spadá úplně
všechno,“ ironizuje Mynář.

Zmiňuje i další souvislost s Německem. „Neměli bychom také zapomenout na
jeho nedávný výrok, že by se naše Česká republika mohla stát spolkovou
zemí Německa. Je lhostejno, jestli to myslel z ekonomického či jakéhokoli
jiného hlediska. Takové prohlášení je od člena české vlády extrémně
za hranou. Umíte si představit, co by se dělo, kdyby třeba polský ministr
řekl, že by se Polsko mohlo stát federální republikou Ruské federace? Jde
pochopitelně o přehnané srování, ale vychází z podobné nesmyslné logiky,
kterou použil ministr Herman, “ říká Vratislav Mynář.

Ohledně vztahu ministra Hermana k Číně a česko-čínským vztahům je podle
něho potřeba vzpomenout si i na další věc z minulosti. „Poškozovat
česko-čínské vztahy začal pan Herman už loni, není to záležitost
letoška. Tehdy když probíhalo veleúspěšné česko-čínské investiční
fórum na Pražském hradě a v době, kdy najížděli účastníci a byl
nakrátko omezen průchod Hradem, tak přesně v ten moment čirou náhodou
chtěl pan ministr kultury projít Pražským hradem a velmi si stěžoval, že
jako ministru české vlády mu bylo zabráněno ve volném průchodu Pražským
hradem. Toto jsou faktické příklady toho, jak se ministr Herman chová. Kdyby
panu ministru kultury záleželo na této zemi, nescházel by se s Posseltem (šéfem
sudetských Němců – pozn. red.) a dalajlámou, ale místo toho by si s
bohatými čínskými firmami vyjednal fond na záchranu kulturních památek a
postaral se o to, abychom neměli ve vlastnictví státu spoustu ruin, na které
nemá peníze. Takto kvůli jeho oficiálnímu setkání se budeme na tyto ruiny
dívat ještě hodně dlouho. Minimálně do doby, dokud pan Herman bude
ministrem,“ uvedl dokonce hradní kancléř.

Máme dopis, který dokazuje, že Herman lobboval za Bradyho, nabízí důkaz
Mynář

„A jak to bylo s jeho strýcem, už bylo také osvětleno. Nejprve řekl, že
nikdy za svého strýce nelobboval, protože je to proti jeho zásadám. Přitom
máme faktické důkazy, že lobboval. Mohu doložit dopis, ve kterém žádá
ministr Herman o udělení vyznamenání panu Jiřímu Bradymu. Vymyslel si
také pohádku, že byl Brady vyškrtnut a to mnohokrát bylo prokázáno jako
lež dávno. Další pohádka zněla, že mu pan prezident něco řekl před
svědky, přitom všichni jím jmenovaní svědci jeho tvrzení popřeli.
Mimochodem, víte, kolikrát byl pan Brady od roku 1993 navržen na státní
vyznamenání kromě letošního roku? Jednou jedinkrát,“ sděluje
ParlamentnímListům.cz.

Nabízí se prý otázka, proč už před tím pana Bradyho nevyznamenali
prezidenti Havel nebo Klaus a proč ho prý už dřív nenavrhli na
vyznamenání ti, co mu dali ocenění, klíče od města a vyznamenání s
velkou pompou nyní, a ti, co organizovali Staromák. „Nechci ale spekulovat,
ani nechci říkat, že si pan Brady nezaslouží vyznamenání. Určitě si ho
ale nezaslouží jen proto, že mu to pan Herman slíbil. Jediný, kdo by se
měl kvůli tomu všemu stydět, je ministr Herman, který i poté, co pan
prezident odhalil jeho třetí lež, že se údajně z New Yorku přes pana
Forejta dotazoval na výsledek setkání s čínskou velvyslankyní, stále
tvrdí, že všechno, co řekl, je pravda. Naopak. Je prokázáno, že to byly
lži. Daniel Herman je podle mě usvědčený notorický lhář,“ uzavírá
ostře kancléř Vratislav Mynář.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
V Anglii se obávají podstrčení dopingu na Mistrovství světa ve fotbale
2018

Britský spisovatel a komentátor The Times Edward Lucas prohlásil, že během
Mistrovství světa ve fotbale 2018 může být fotbalistům britské
reprezentace podstrčen doping. Cituje ho na Twitteru novinář Jeremy Vine.

„Odborník na Rusko Edward Lucas vyjádřil svůj názor, že ruské úřady
mohou určitým způsobem ovlivnit britskou reprezentaci během MS ve fotbale
2018. Mohli by například sportovcům podstrčit nějakou látku, která by „zpomalila"
mužstvo během utkání," sdělil Vine na sociální síti.

Russia expert @edwardlucas says it is not impossible for Russian state to attack
#England team at the World Cup, e.g. by administering a substance to "slow them
down" while they play matches @BBCRadio2 #JeremyVineShow — Jeremy Vine (@theJeremyVine)
7. března 2018

Úřadující první náměstek předsedy městského výboru pro výstavbu
Sergej Klimov 5. března sdělil, že britská reprezentace požádala, aby
jejich tréninkové hřiště bylo ohrazeno plotem vysokým 6 metrů. K této
žádosti se připojily národní týmy Kostariky a Jižní Koreji.

Mistrovství světa ve fotbale se má konat 14. června — 15. července v 9-ti
ruských městech. Britský tým má hrát v jedné skupině s belgickým,
panamským a tuniským.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Nové obleky Bílý medvěd ochrání kosmonauty před zimou. VIDEO

Do obleku „Bílý medvěd“ byl oblečen kosmonaut Roskosmosu Oleg Novickij,
astronaut NASA Peggy Whitson a astronaut EKA Thomas Pesquet po výstupu z
montážně-zkušebního komplexu 254. plošiny krátce před startem na
Mezinárodní vesmírnou stanici (ISS).

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Šokující dokument o Saúdské Arábii. Takto brutálně se chová údajně
nejbližší spojenec Západu

Lidskoprávním aktivistům ze Saúdské Arábie se podařilo natočit dokument,
který odhaluje zoufalé poměry panující v zemi, která je považována za
největšího spojence Západu z muslimského světa. Jak vyplývá z
natočených záběrů, veřejné popravy, bití žen a pošlapávání
základních lidských práv jsou zde na denním pořádku. Bližší informace
o dokumentu přináší britský deník Daily Mail.

Některé záběry připomínají spíše raný středověk než 21. století v
zemi, která patří díky nevyčerpatelným zásobám ropy k nejbohatším na
světě. Luxusní nákupní střediska, oblíbená turistická letoviska a
pohádková sídla saúdskoarabských šejků však zcela neodrážejí realitu.
Na záběrech tajně natáčeného dokumentu je například vidět pět mrtvých
těl visících mezi dvěma jeřáby. Těla patřila skupině lupičů, kteří
byli popraveni na veřejnosti a jejich těla několik dní ponechána jako
varování jejich případným následovníkům.

Na jiném záběru zase probíhá poprava ženy, která údajně zavraždila
svoji nevlastní dceru. Žena je násilím vláčena k okraji silnice, kde je
obstoupena čtyřmi policisty. V zoufalství křičí, že tento čin
nespáchala, ale „saúdskoarabská spravedlnost“ nezná slitování. Po
bleskovém stětí hlavy ženin křik rázem utichá. „V dokumentu jsou také
diváci seznámeni s velkým veřejným prostorem v hlavním městě Rijádu,
kde se pravidelně konají popravy. Je zde vybudován drenážní systém,
který slouží ke smývání krve z popravených,“ uvádí britský deník.

Celý text v angličtině najdete ZDE.

Dokument také ukazuje, jakým způsobem se i na veřejnosti zachází se
ženami, které jsou v Saúdské Arábii považovány za občany druhé
kategorie. Policie ženy nemilosrdně bičuje za jakýkoli skutečný či
domnělý přestupek. V jednom ze šokujících záběrů je slyšet nářek
ženy sražené bezdůvodně k zemi. „Stejně bezdůvodné je napadení ženy
mužským zákazníkem v supermarketu. Nejprve ji brutálně tlačí k zemi a
poté od ní odchází, jako by se vlastně nic nestalo. Z mnoha desítek
záběrů je patrné, že v zemi vládne tuhá diktatura,“ konstatuje Daily
Mail a podivuje se tomu, proč je země považována za blízkého spojence
Velké Británie.

Jak Daily Mail uvádí, v Saúdské Arábii může mít sebemenší kritika
vládnoucího režimu za následek bičování či dlouhé období odnětí
svobody. „Jak tvůrci dokumentu zmiňují, v zemi se v průměru koná jedna
veřejná poprava denně. Na dodržování pořádku dohlíží náboženská
policie, která neustále obchází v ulicích a nákupních centrech. Rouhání
se trestá ukamenováním, krádeže amputací končetiny. Za urážku islámu
může být člověk odsouzen k deseti letům vězení nebo 1000 ranám bičem,“
informuje Daily Mail s tím, že svět o těchto krutostech mnoho netuší,
protože novináři nemají možnost v zemi svobodně natáčet.

Dokument se v přísném utajení natáčel šest měsíců; vedle
saúdskoarabských aktivistů se na něm podílela britská komerční televize
ITV a několik amerických televizí. „Po zveřejnění části filmu již
bylo Loujain al-Hathloul, aktivistce bojující za práva žen, vyhrožováno
smrtí,“ píše britský deník a poukazuje na masivní šíření nenávisti
ve zdejších mešitách. „Židé prý zneužívají a ohrožují zemi, ale
Alláh jejich konání zastavil a seslal na ně mučení a další hrůzy.
Nenávisti se však učí i děti ve školách. Jistý čtrnáctiletý chlapec
na kameru říká, že by měli být křesťani do jednoho vyhubeni. Ten samý
osud by měl dle jeho názoru stihnout i šíitskou menšinu,“ uzavírá Daily
Mail s tím, že po shlédnutí šokujícího dokumentu je nejvyšší čas
přehodnotit vztahy mezi Velkou Británií a Saúdskou Arábií.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Dagmar Havlová prý píše knihu o životě s Václavem

Manželka zesnulého exprezidenta Václava Havla chystá k jeho nedožitým
osmdesátým narozeninám překvapení. Informuje o tom server Instory.cz s
odvoláním na server Blesk.

Podle informací serveru by Havlová měla připravovat knihu vzpomínek na
manžela. O dílo prý projevili zájem čeští i zahraniční nakladatelé.
Havlová však o knize prozatím mlčí.

V knize by podle všeho mohl být například popis společných zážitků či
posledních Havlových dnů. První slova o Havlově úmrtí pronesla Havlová
až v minulých dnech po úmrtí architekta Bořka Šípka, který byl rodinným
přítelem Havlových. „Když Václav umřel, o půl desáté ráno, nechtěla
jsem, aby se dostal do těch lednic nebo mrazáku. Napadlo mě, že v pražském
kostele sv. Anny je stále zima. Volala jsem Bořkovi, zda by to tam nevyzdobil,
aby to tam udělal snesitelnější. Jenže byl někde na cestách… On ale
přijel a úplně bez řečí, beze slova všechno vyzdobil,“ vzpomněla na
Šípka a na skon Havla Havlová.

Osmdesáté narozeniny by Havel oslavil 5. října.

Původní text ZDE.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Senátor vstal prudce ze židle na obranu Zemana: Schwarzenbergovi tolerovali
jeho spavou nemoc a nesrozumitelnou řeč a teď hysterčí. A to primitivní
hovado...

Veřejnost, která nemá prezidenta Miloše Zemana příliš v lásce, zaujalo
to, jak hlava státu hrozivě působila během úterního brífinku, na němž
pověřila šéfa hnutí ANO Andreje Babiše sestavením vlády. Poté se na
sociálních sítích objevily mnohé příspěvky a dokonce i výsměšná fota
se smrtkou s kosou v Zemanových zádech. „Když Schwarzenbergovi
superliberálové a ultrapravičáci tolerovali jeho spavou parlamentní nemoc,
kterou reálně prezentoval i na mezinárodní úrovni a jeho mnohdy až
nesrozumitelnou řeč, tak co teď najednou hysterčí kvůli nějaké menší
prezidentské indispozici?“ chladí však hlavy kritiků například senátor
z hnutí Severočeši Jaroslav Doubrava.

Útoky na prezidenta Miloše Zemana a jeho zdravotní stav se hrozivě
stupňují. A dokonce nechybí ani směska různého zesměšňování první
přímo volené hlavy státu a to jako reakce na jeho vystoupení, kdy
pověřoval šéfa hnutí ANO Andreje Babiše jednáním o sestavení vlády.

„Určitě nejsem sám, kdo se včera zhrozil při pohledu na Zemanův fyzický
zjev. Ono to nikdy nebylo nějak oku lahodící pokoukání, ale ten tvor
vypadá příšerně. Evidentně náhle a hodně zhubl, má nekoordinované
pohyby, nezvládá mimiku delší čas, než na který se soustředí, když
mluví. Pokud jde o Zemanův zdravotní stav, buď nám lékaři prostě lžou,
anebo je lež někde v ‚překladu‘ stejně, jako když se vloudila chybička
do zprávy, ve které místo slova neuropatie mělo stát psychopatie,“
sdělil k Zemanově úternímu veřejnému angažmá na sociální síti
písničkář Quido Czerny.

Bývalý mluvčí Mirka Topolánka Martin Schmarcz k témuž podotkl: „Hindenburg
podepsal Hitlerovi zmocňovací zákon a příští rok umřel.“

„O smrti se nemluví, ale že jsou ty dušičky: je vám jasný, že se ten
jedudědek chystá naschvál umřít stejnej den jako ten Havel?“ zněl jeden
z facebookových příspěvků, který byl navíc ještě doprovázen
fotografickou animací, kdy se vedle Zemana skvěla vydlabaná pororozteklá
dýně, která bývá symbolem Halloweenu.

„Nechápu, co zase všichni na prezidentovi Zemanovi vidí! Prý byl při
pověření Babiše jednáním o sestavení vlády namazaný. Ruku na srdce: vy
byste se v situaci, kdybyste ho měli pověřit, také předem neopili? Copak
něco takového někdo zvládne za střízliva? Spíše má Alzheimera. Úplně
zapomněl, že u minulé vlády tvrdě vyžadoval většinu 101 hlasů ve
sněmovně," sdělil na konto Miloše Zemana exposlanec za ODS Miroslav Macek na
serveru Viditelný-Macek.cz.

Publicista Petr Sedláček z Ostravy kromě mnoha jiných slov ze sebe vysypal i
tyto perly: „Myslím, že by prasidenta dolních 10 milionů neměli na jeho
poslední cestě vézt na lafetě, ale v trokách na multikáře, půjčené vod
komunálu. To by tak odpovídalo jeho celoživotní filozofii a dílu.
Multikára zelená s oranžovým majáčkem, pracovníci v oranžovejch vestách,
aby je viděl ‚moudrý lid‘ již z dáli a mohl začít včas truchlit.“

U mnohých příspěvků pak dokonce nechyběla ani výsměšná fotka se
smrtkou s kosou v Zemanových zádech.

On ale přece nehraje v seriálu!

„Nezapomeňme, že prezident nehraje v televizním seriálu, ale žije život
člověka, se vším, co zdraví a věk přináší!“ reaguje ale vůči
hanlivým urážkám Čechů pro ParlamentníListy.cz senátor z hnutí
Severočeši Jaroslav Doubrava.

„O co se jedná? Přece o nic! Když Schwarzenbergovi tolerovali
superliberálové a ultrapravičáci jeho spavou parlamentní nemoc, kterou
reálně prezentoval i na mezinárodní úrovni, a jeho mnohdy až
nesrozumitelnou řeč, tak co teď najednou hysterčí kvůli nějaké menší
prezidentské indispozici? Pokud vím, tak odporný superdemokrat a xenofob
Winston Churchill mnoho hodin dirigoval britský kabinet z postele, protože se
mu nechtělo vstávat,“ pronesl dále Doubrava.

Na televizních záběrech při příležitosti pověřování šéfa hnutí ANO
Andreje Babiše sestavením vlády bylo podle něj pouze vidět, jak se Zeman
drží pultíku, nehovoří se mu lehce a spíše se přemáhá, když hovoří.

„Ano, bylo znát, že mu není nejlépe, ale to se stává každému z nás!
Nedokáži si představit francouzského superprezidenta, superikonu de Gaulla,
jak by v posledních letech jeho prezidentského kralování vystupoval v našem
digitálním světě před kamerami - mnohdy v přímém přenosu. Protože byl
nemocný, někdy ani nemohl kloudně rozeznat, narozdíl od Miloše Zemana, s
kým hovoří, když si chtěl uchovat své ego super samce a nevzal si brýle.
On ten věk se podepisuje na každém, holt nejsou náhradní díly. Ale
písničkář Quido Czerny by se měl podívat do své rodiny a na své
prarodiče - nebo jejich fotografie z posledních chvil života -, aby pochopil,
že to, co vidí u občana Zemana, je normální a čeká to i Quida!“ udeřil
senátor na hrubá slova písničkáře Quida Czerného.

Podle „Quido - projevníku" je prý zřejmé, že je tento písničkář
spíše nekňuba, který použije k pošklebování první slovíčko, které
najde mezi „psími lejny".

Ani vůči osobě publicisty Petra Sedláčka ovšem Doubrava žádné ohledy
nebere:

„Takové primitivní hovado - tady se za výraz omlouvat nebudu - spíše
není schopno to, že píše kraviny, pochopit. Jen dává najevo svou ubohost,
malost a to, že se nedokáže srovnat se skutečností, že našemu
prezidentovi nesahá ani k podpatkům. To ho žere, to z něj dělá to hovado!
To nenapsal publicista Petr Sedláček z Ostravy, ale zamindrákovaná osoba, je
to nejlepší důkaz toho, jak hluboko tento člověk klesl.“

Doubrava se pousmál nad slovní „ekvilibristikou" Sedláčka, který má za
to, že by „prasidenta dolních 10 milionů neměli na jeho poslední cestě
vézt na lafetě, ale v trokách na multikáře".

„Kdyby ta osoba, co to psala, si uvědomila, že multikára byla a je i dnes
velmi důležitý dopravní prostředek, který oddře mimořádně velkou porci
práce, a je doslova nepostradatelná v komunální sféře - vím to, byl jsem
dlouhé léta starostou obce -, tak by možná pochopil, že píše kraviny,"
poznamenal k tomu senátor.

Také míní, že musí každý slušný člověk před prezidentem Zemanem a
jeho pracovním nasazení smeknout.

„Pracovním nasazením, kterého se ti posměváčci ve své sprostotě bojí,
protože vědí, že ho nejsou schopni! Pokud jde o prezidentovu filozofii a
dílo, kdyby alespoň desetina česko – moravsko – slovenských politiků
měla jeho rozum a nadhled, nebyla by z nás jenom laciná povrchní montovna.
Dělat si primitivní srandu umí kde kdo, ale většinou i řidiči multikár
jsou poněkud kultivovanější, nežli osoba jménem Petr Sedláček! K tomu si
odvážím dodat, že by se nám žilo krásně, kdyby alespoň třetina jeho
kritiků a pošklebovačů měla tolik rozumu v hrsti jako náš současný
občan prezident," dodal pro ParlamentníListy.cz Jaroslav Doubrava.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Vláda nepodpořila návrh Úsvitu na zákaz halal porážek

Vláda nepodpořila návrh opozičního Úsvitu na zákaz halal porážek
zvířat, na Twitteru o tom informoval mluvčí Martin Ayrer. Poslanci Úsvitu
původně navrhovali i zákaz košer porážek, novelu ale stáhli a nahradili
jinou. Podle předběžného stanoviska pro dnešní zasedání kabinetu je
návrh neústavní, ministři se podle něj také měli vymezit proti tvrzení,
že je z rituálních porážek financován terorismus. Zprávu přinesla ČTK.

V dokumentu pro ministry s doporučením přijmout negativní stanovisko stálo,
že novela Úsvitu zasahuje „neopodstatněně a nepřiměřeným způsobem“
do práva na svobodu náboženského projevu zaručeného ústavní Listinou
základních práv a svobod. Vládní legislativci navíc poukázali na
nerovnost, když se zákaz vztahuje pouze k islámu, a nikoliv i k jiným
vyznáním.

V původním návrhu Úsvit poukazoval na to, že kdyby byly zakázány jen
halal porážky, šlo by o diskriminaci na základě náboženství

Současné znění zákona na ochranu zvířat proti týrání umožňuje halal
i košer porážky používat, a to na základě povolení ministerstva
zemědělství. Předkladatelé v návrhu poukazují na to, že zvíře umírá
za plného vědomí i několik minut. „Dalším důvodem pro zákaz je, že
halal porážky jsou certifikované. Za certifikaci se platí poplatek, který
je často příjmem islámských teroristů,“ uvádějí. Materiál pro
ministry tvrzení označil za spekulativní.

Předkladatelům vadí také to, že halal porážky jsou nehygienické,
protože během krvácení poráženého zvířete může být maso
kontaminováno žaludečním a střevním obsahem zvířete, v němž mohou být
například nebezpečné bakterie.

V původním návrhu Úsvit poukazoval na to, že kdyby byly zakázány jen
halal porážky, šlo by o diskriminaci na základě náboženství. Předloha
se proto měla vztahovat na všechny metody porážky zvířat stanovené
náboženskými obřady. V nynějším návrhu autoři uvádějí, že
diskriminační není. Judaismus je podle nich v Česku tradiční a není
zhoubný.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Záchrana slůněte, které spadlo do jámy (VIDEO)

V Indii slůně spadlo do jámy s kalem. Záchranářům se podařilo ho
vytáhnout.

Jenom místo poděkování slůně zareagovalo jinak.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Vědci vysvětlili, jak hormony ovlivňují sexuální preference žen

Široce rozšířený názor o tom, že „fertilní dny“ žen přitahují
největší počet mužů s maskulinními rysy tváře, nemusí být pravda,
píše magazín Science.

K tomuto závěru dospěla skupina skotských a amerických vědců po
experimentu s prototypy mužských tváří, které byly vytvořeny v
počítači. Specialisté vzali 50 fotografií mladých mužů a na jejich
základě vytvořili dva modely — mužský a ženský model. Následně
poprosili 600 heterosexuálních žen ohodnotit jejich přitažlivost jak pro
„milostný románek", tak i pro dlouhodobé vztahy. Od účastnic experimentu
také vzali vzorky slin, aby zjistili úroveň pohlavních hormonů estradiolu a
testosteronu.

Experiment ukázal, že hormonální pozadí nemá vliv na ženskou volbu.
Vědci také našli důkazy pro předpoklad, že užívání antikoncepce vede k
volbě partnera s více ženskými rysy.

Současně s tím vědci zdůrazňují, že ženy si skutečně častěji
vybíraly mužnější partnery, hlavně, pokud se jednalo o kontakt na jednu
noc. To je podle názoru specialistů spojeno nejen s tím, že maskulinní rysy
tváře ukazují na genetickou hodnotu samce, ale s existujícím názorem o tom,
že muži s podobnými charakteristikami mají menší sklony k hledání
partnerky pro dlouhodobé vztahy.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Filozof: Kavárenští povaleči otevřeně inzerují, že účastník
demonstrace proti řádně zvolenému prezidentovi dostane peníze. NATO je
řízeno globální plutokracií, musíme ho zrušit

ROZHOVOR Kontrarevoluční reakční filozof Jiří Hejlek říká, že masivní
imigrace nebo homosexualita jsou příklady fatálního ohrožení člověka.
Doufá, že „pokořované národy se snad opravdu vzchopí k odporu“. V
současné situaci je heslo svobodného obchodu jen zástěrkou pro
vybičovávání globalizace a globální monopolizace. V celém takzvaném
západním světě chudnou nejen zaměstnanci, ale též živnostníci a
střední podnikatelé. Uprchlíci jsou podle něj agresoři.

Lze předpokládat, že svět se po vítězství Donalda Trumpa v amerických
prezidentských volbách určitým způsobem změní. Radujete se vy osobně z
výsledku hlasování? V čem ve vás vzbuzuje rozhodnutí amerických voličů
naději a v čem naopak strach?

Vidíte, hned na začátku mi musíte dovolit malou odbočku od aktuálních
témat, ale uvidíte, že nebude zbytečná. Dnes se s výrazem „svět“
zachází velmi neopatrně. Lidé chtějí svět měnit a napravovat. Klasik
moderního humanismu Karel Marx ve své jedenácté tezi o Feuerbachovi řekl,
že filozofové svět dosud jen vykládali, ale že je třeba jej změnit. Tento
mylný názor se zažil do té míry, že přešel do běžného úzu. Svět
jako horizont lidského života, všeho, co člověka obklopuje a co je
předmětem lidských aktivit, je opravdu v neustálém pohybu, nikoliv však
podle lidských choutek a na základě manipulací lidí, a to i těch
nejmocnějších.

Takže bych řekl, že spíše naopak nejnovější změny probíhající ve
světě způsobily zvolení pana Trumpa americkým prezidentem. Právě jakožto
z důkazu těch probíhajících změn jsem měl z výsledku voleb v USA velikou
radost. Pevně doufám, že pan prezident Trump splní to, k čemu se během
volební kampaně zavazoval. První jmenování vysokých úředníků jeho
administrativy jsou v tomto směru povzbudivá. A strach? Ten by tu také byl.
Mám strach, aby se dříve nebo později nestal obětí atentátu…

Po celém světě se šíří názory, které u nás například reprezentuje
Tomáš Halík. Tvrdí, že vítězství Donalda Trumpa pro něj byl šok a že
k němu došlo proto, že nevzdělaní lidé jsou manipulovatelní.

Jsme zase u mé úvodní myšlenky. Pro ty, kdo jsou přesvědčeni o naprosté
manipulovatelnosti světem a lidmi, musela být porážka paní Clintonové šok.
Pro její vítězství bylo zdánlivě učiněno vše. Osobně jsem nevěřil,
že prohraje. To, že se tak nestalo, je stejně radostné jako to, že byl
zvolen pan Trump. Z jeho strany o žádnou manipulaci nešlo, vždyť musel
naopak čelit mediální masáži nevídaných rozměrů. Nesmíme s manipulací
zaměňovat politickou demagogii, jíž se oba dopouštěli a jež už dva a
půl tisíciletí k volbám, demokracii a politice vůbec patří.

Závažné je tvrzení o vztahu mezi manipulací a vzdělaností. Chtělo by to
důkladnější rozbor toho, co se nazývá vzděláním či vzdělaností. K
tomu zde není prostor, a proto jsem nucen zjednodušovat. Zaprvé, pokud jde o
jedince opravdu vzdělané, nikoliv jen povrchně intelektuálsky sečtělé
nebo pouze špičkově vyškolené ve svém oboru, je to jednoduché. Ti
především vědí, že podlehnout manipulaci může kdokoliv, ba i oni, a
navíc je jich tak maličko, že nemohou nijak ovlivnit výsledek voleb.
Zadruhé můžeme mluvit o běžném vzdělání poskytovaném širším
vrstvám. Tedy o tom, které je v současnosti tak devastováno. Kdo zná práce
rakouského profesora Liessmana, ví přesně, o čem mluvím. Tato devastace
má za následek, že způsobilost takto „vzdělaných“ lidí podléhat
manipulaci je daleko vyšší než těch „nevzdělaných“. Když z
nějakého rozboru hlasování vyplývá, že „vzdělanější“ lidé volili
tak, jak tomu bylo v amerických volbách nebo u Brexitu, tak si pište, že jde
o tento fenomén.

Předvedl nám Trump skutečně, že cestou k politickému úspěchu může být
systematické posilování toho, co je v lidech nejhorší? Lidé prý nejsou
schopni vnímat fakta, propadají se do nenávisti v důsledku nechuti k
uprchlíkům, homosexuálům a komukoli odlišnému. S tím souvisejí i názory,
že Západ čeká pravicová nacionalistická kontrarevoluce… Jenže další
názorový proud říká, že politici tak dlouho vnucovali lidem něco, co
lidé nechtěli, ať už jde o práva menšin nebo toleranci k imigrantům, že
už těchto názorů mají dost. Lze říci, kdo má pravdu?

Už jsem řekl, že i pan Trump používal běžnou demagogii. Pokud vím,
žádný apel na morálně zavrženíhodné cítění v tom ale nebyl. Vy ale
máte na mysli i jiné situace a politiky. Lidé samozřejmě vždy jednají
nejen na základě racionální úvahy, ale i na základě vášní a instinktů.
Tento „vášnivý“ charakter ovšem neznamená hned nenávist. Stačí si
všimnout vášnivého zaujetí mnoha představitelů havlistického humanismu.
Co myslíte, jde o nenávist? Navíc tu máme některé instinkty –
kolektivní i individuální – jejichž fungování je nezbytnou podmínkou
zachování lidských jedinců a kolektivů. Masivní imigrace nebo
homosexualita jsou příklady fatálního ohrožení člověka, takže nechuť k
nim, o níž mluvíte, je oprávněná.

Ano, lidem se vnucovalo mnohé, co odporuje jak přirozeným instinktům, tak
starým kulturním tradicím. Nejsou to ale primárně politici, kdo to lidem
vnucuje. Oni sami jsou většinou jen nástroji tvůrců a „apoštolů“
nové humanistické kvazireligiozity, která je zase nástrojem vlády
globální plutokracie. Její příslušníci dávají stranou část svých
absurdně vysokých zisků, aby mohli korumpovat politiku, média a
intelektuály. Tyto tři složky toho, co se také někdy nazývá Nový
světový řád, pomocí různých prostředků a metod systematicky
zpracovávají obyvatelstvo pokořených zemí.

Například jak?

Jako nejmarkantnější příklad těchto metod bych uvedl showbusiness a
zábavu ve všech možných podobách. Intelektuálové jsou zase kupováni
přidělováním akademických pozic a ti, kteří se osvědčili jako dobré
převodové páky, jsou korumpováni udílením titulů a „mezinárodních“
cen – včetně Nobelových cen za mír a literaturu. Pokořované národy se
snad opravdu vzchopí k odporu. Tentokrát však nikoliv jeden proti druhému,
ale společně proti společnému nepříteli. Humanisté pošetile bouří
proti nacionalismu. Tento nově vznikající nacionalismus je zcela novým jevem
a bylo by lepší toto hnutí nazývat evropským multinacionalismem, který je
protikladem multikulturalismu.

Z vítězství Trumpa se radují všichni, kdo odmítají imigranty. Lze říci,
že tímto je definitivně jasné, že v Čechách si už žádný politik,
který to myslí vážně, nedovolí přijímat muslimy?

Migrace je klíčový problém současnosti. Zatímco globalisté by rádi
vládli jakési etnické kaši, se kterou se dobře zachází, protože nemá
žádné kořeny, vědomí přirozených vazeb ani živý vztah k tradicím (vzpomeňme
na zrůdné plány Coudenhove-Kalergiho), skuteční Evropané se musejí
masové migraci bránit. Dokud to jde, tak nenásilně, ale jestliže
nenásilné prostředky nepomohou… Je třeba si uvědomit, že nejde o nic
nového pod sluncem.

Když si vzpomeneme na to, jak bylo veřejné mínění směrováno ještě
před dvěma lety, nebylo vůbec přijatelné přistupovat ke složitému
problému migrace způsobem, jaký teď zcela otevřeně prosazuje Trump. Bude
politický mainstream přinucen otočit kormidlo? Jakou odezvu můžeme
očekávat v Evropě a v ČR?

Pan Trump se ujal jednoho z pokořovaných národů. Prostí Američané (ano,
hlavně ti „nevzdělaní“!) jsou stejnými oběťmi migračních a jiných
podlých hrátek globalistů jako my, Evropané. Situace (nikdy bych neřekl „svět“)
se opravdu výrazně změnila. Potěšily mě povzdechy českých hlasatelů
globalismu (pánové Schwarzenberg a Michael Žantovský, jestli si dobře
vzpomínám), že svět už nebude takový, jak ho nyní známe. Kéž by tomu
tak bylo! Mainstream asi kormidlo neotočí, ale doufejme, že bude nahrazen.

Hned v době sčítání výsledků hlasování při volbě amerického
prezidenta se řada lidí smála České televizi už proto, že bylo zřejmé,
jak moc je výsledek překvapil. Část veřejnosti podezírá média z toho,
že nejsou objektivní, že ubližují prezidentu Zemanovi, že straní
určitým zájmům. Jak zvládají informovat o volbě lídra světové velmoci
média, ať už veřejnoprávní, nebo soukromá? Myslíte si, že postupně
zkusí hledat jiný přístup, že nebudou tolik proimigrační a podobně?
Začnou být shovívavější i vůči názorům, které hlásají například
nulovou toleranci vůči menšinám nebo imigrantům?

Přístup malých českých globalizátorků je opravdu zábavný. Nesleduji
česká média soustavně, a tak se k nim nemohu vyjadřovat v nějaké
souhrnné kritice. Do budoucna doufám, že ke změnám dojde. Ty se mohou
projevit na dvou různých úrovních. Na úrovni vlastníků to znamená, že
soukromí vlastníci médií by mohli prokázat komerční ohebnost a
přizpůsobit se novým trendům. U veřejnoprávních médií, kde je
nedostatek objektivity asi největší, musí dojít k výměně vedení, což
předpokládá změny ve složení mediálních rad a ty zase změny ve
složení Poslanecké sněmovny. A to bude běh na dlouhou trať. Na úrovni
klíčových výkonných pracovníků to znamená, že se bude muset vyměnit
jejich velká část za nové. To je podstatně menší problém.
Potlačovaných nebo upozaďovaných nadaných publicistů máme dost.

Globalizace často bere lidem dobře placená pracovní místa a nemá je kdo
vytvořit. Menší podniky zanikají, a tak pracovní místa nemohou vytvořit.
A zatímco ti majetnější mají víc, část veřejnosti chudne, o čemž se
samozřejmě raději nemluví. Bude vůbec někdo skutečně vážně hledat
řešení i pro lidi, kteří jaksi nepatří mezi těch pár vyvolených? Je
řešením, že se omezí mezinárodní obchod? Do jaké míry lidé
přestávají věřit finančnímu systému kapitalismu?

Nerad používám výrazu „pracovní místa“. Sám jsem pracoval jako
personalista a vím, že nejde o pouhá „místa“. Jde o lidi, o lidi,
kteří něco tvoří, něco vyrábějí. Vždy jsem si jich vážil a choval k
nim větší respekt než vůči těm, kteří se živí obracením peněz v
takzvaném finančním průmyslu. A to nemluvím o profesionálních
poživatelích dávek. Říkáte to správně, ale upřesněme si to. V celém
takzvaném západním světě chudnou nejen zaměstnanci, ale též
živnostníci a střední podnikatelé. Koncentrace majetku a monopolizace v
oblasti podnikání se stupňují. Systém založený na investování
virtuálního kapitálu ve spojení se znehodnocením měn je nadále možné
udržovat jen násilnými prostředky.

Podle předvolebních projevů pana prezidenta Trumpa je zřejmé, že si toho
nejen je vědom, ale že i chystá opatření, jak zažehnat to nejhorší.
Daňové změny ve prospěch pracujících lidí a střední třídy, podpora
růstu ekonomiky v reálných, nikoliv virtuálních oborech, zastavení
nesmyslných investic do „klimatických“ projektů, naopak podpora
energetiky a také revize zahraničněobchodní politiky. K tomu připočtěme
zákony namířené proti korupci a proti srůstání politiky s globální
ekonomikou. S mezinárodním obchodem se opravdu něco musí stát, protože v
současné situaci je heslo svobodného obchodu jen zástěrkou pro
vybičovávání globalizace a globální monopolizace.

Blíží se volby v Německu, ve Francii, v Rakousku. V kontextu Brexitu, v
jaké míře může dojít k tomu, že kandidáty typu Trump budou volit lidé v
Evropě?

Ty volby budou velmi důležité. Volba pana Trumpa je velkým povzbuzením pro
voliče v celé Evropě. Lidé mají určité zábrany volit kandidáty, kteří
mají v médiích punc „extremistů“ a „populistů“, což jsou
bezobsažné, ale psychologicky účinné nálepky. Jakmile se takoví lidé
začnou ujímat pozic, do nichž je vynesly volby u sousedů, bude i v další
zemi více odvahy je volit. Pozorujeme, jak se toho mainstream strašně (doslova!)
bojí. Zatímco jsem optimista v případě Rakouska, protože jsem se s
Rakušany pracovně stýkal a vím, že jsou velmi rozumní, v případě
Francie se obávám dalšího pokusu využít dvoukolový systém k tomu, aby
paní Le Penová byla ve druhém kole vyšachována. Německo je případ sám
pro sebe. Teď už víme, že paní Merkelová bude opět kandidovat. Víme ale
také, že na rozdíl od svého francouzského kolegy volbu pana Trumpa celkem
uvítala. Důvodem by mohlo být to, že se cítí vázána takzvaným
kancléřským aktem, který každého německého kancléře ještě před jeho
nástupem do funkce zavazuje podřídit se politice americké administrativy.

V USA se vyskytly bitky, protože spousta lidí nedokáže přijmout osobnost
nového prezidenta. A nemusíme chodit daleko, i u nás vrstva společnosti
prezidenta Miloše Zemana snad až nenávidí. Může skončit situace násilím
v ulicích i v České republice?

To si netroufnu odhadnout. Fakt je, že vrstva, o níž mluvíte, jsou
kavárenští povaleči, kteří si o sobě myslí, že jsou intelektuálové.
Takoví lidé se obvykle neperou, pokud se ovšem předtím pořádně neopijí.
Mohou si ale najmout „bijce“ za peníze, jak to dělají Trumpovi odpůrci v
USA. Otevřeně inzerují, že za účast na demonstraci proti řádně
zvolenému prezidentovi dostane její účastník peníze a proplatí se mu
dokonce benzín!

Je Zeman svým způsobem „český Trump“?

Už jsem toto přirovnání také použil. Možná by se tak chtěli cítit
jiní, ale náš pan prezident u nás opravdu plní funkci mainstreamem
pomlouvaného, ale stálého a neohroženého kritika establishmentu. Není divu,
že panu Trumpovi tak rychle a srdečně blahopřál. Škoda že nemá větší
pravomoce.

Kdo ze současných českých politiků je podle vás schopen provést „národní
kontrarevoluci“ jako například Orbán v Maďarsku a získat masovou podporu
voličů?

Jediný, kdo formátem odpovídá, je právě pan prezident. Nechci se ho
dotknout, ale myslím, že nemá kýžený věk. Jinak nikoho nevidím. Ale
situace tvoří nové vůdce, takže uvidíme. Obávám se jiné věci. My
Češi v posledních dobách buď přicházíme s novými trendy příliš brzy,
anebo se dýchavičně připojujeme na poslední chvíli. Do EU jsme nadšeně
vstoupili ve chvíli, kdy to s ní začalo jít z kopce. Vůbec bych se nedivil,
kdybychom přijali euro dva roky před jeho zhroucením. Bojím se ani ne tak
nedostatku odvážných politiků, kdyby jich bylo třeba, ale spíše odvahy
voličů. Češi musejí přestat s opatrnictvím. Nemohou si nadále myslet,
že například ANO je ten „správnej vodvaz“, že ODS je ta správná „pravice“,
že lidovci představují křesťanské hodnoty, že ČSSD je strana
pracujících lidí, že KSČM jsou „opravdoví“, protisystémoví
radikálové a tak dále...

Trump vysílal poměrně pozitivní signály vůči Rusku, teď se vyjádřil i
k dění v Sýrii. Řada republikánů má ale postoj odmítavý. Jaký postoj
převáží a jaký byste si přál, aby převážil? Mimochodem v Moldavsku a v
Bulharsku teď vyhráli proruští kandidáti. Spousta lidí na Ukrajině se
bojí toho, že směr politiky USA bude spíš orientovaný na vnitrostátní
problémy USA…

Vezmu to od konce. Jestliže je pravda, že už nyní se americké tajné
služby začaly potichu stahovat z Ukrajiny, musí mít současná vláda
nahnáno. Vše opravdu nasvědčuje tomu, že nové vedení USA se soustředí
na domácí situaci, jak to odpovídá starému dobrému americkému
konzervatismu. Znamenalo by to návrat k tradici, kterou USA na dlouhá
desetiletí opustily. V době studené války to bylo pochopitelné. Po ní se
USA ocitly pod nadvládou globalistů, pro něž byl americký vojenský
potenciál užitečnou zbraní při dobývání světa pro nadnárodní monopoly.
S touto katastrofální politikou, která je samozřejmě v rozporu se zájmy
Američanů, se mnoha politikům včetně předních republikánů nechce
rozloučit. To je snad nejchoulostivější bod Trumpova programu. Je jasné,
že si nemůže dovolit jít proti tajným službám a armádě. Doufám, že
jmenování generála Flynna je znamením toho, že i v těchto silových
složkách má své spojence.

Výsledky voleb v Moldavsku a Bulharsku jsou zajímavé, nikoliv však
překvapivé. Zejména vzhledem k historickému kontextu. U Bulharska je to o to
významnější, že jde o člena EU. Pro tyto dvě země, ale také pro mnoho
dalších by bylo dobré, kdyby došlo k dorozumění mezi USA a Ruskem. Je
jasné, že tentokrát musí jít o vyvážený vztah. Těžko se bude opakovat
situace z Jelcinovy éry, kdy se Rusko mělo stát kořistí nadnárodních
společností. Pro USA to nebude znamenat žádnou újmu a třetí státy snad
budou konečně moci žít v míru a větším bezpečí. Nemám tím na mysli
jen Sýrii, ale třeba také Izrael.

U nás v České republice se stále debatuje o otáčení na Východ – má
tahle debata vůbec nějaký smysl, když jsme jednoznačně součástí
určitých struktur? Mají tu problém lidé s oficiální linií NATO? A pokud
ano, je chyba na straně Severoatlantické aliance, nebo jde o vliv ruské
propagandy?

Opět si to rozeberme po částech. Vyjdu z toho, co jsem řekl o používání
vojenského potenciálu USA pro cíle globální plutokracie. Totéž platí o
NATO. V obou víceméně propojených případech se vojenská síla používá
ke dvěma účelům. Prvním cílem je rozšíření území určeného k „investicím“,
tedy k podřízení tamější ekonomiky nadnárodním monopolům. Malým
místním podnikatelům je pak dovoleno napojit se na tyto giganty
prostřednictvím dodávek a služeb. Tato pacifikace (doslova) sice znamená
nesvobodu, zároveň však záruku klidu a relativního blahobytu místního
obyvatelstva. To vše legitimizují „svobodné“ volby, často uskutečněné
v zemích, kde převažuje tradiční kmenově-rodová společenská struktura.
Jako kdyby k nám přijeli ufouni z vesmíru a vnutili nám jejich sociální
uspořádání.

Druhý cíl zneužití vojenské síly národních států včetně USA je
rafinovanější. „Pacifikuje“ totiž vlastní obyvatelstvo. Češi, Němci,
Američané jsou ohromováni úspěšnými akcemi svých armád a zároveň
dostávají drobty z kořisti, čímž roste jejich „životní úroveň“,
která tak není vydobyta jejich pracovitostí, nýbrž silou zbraní
zaplacených z jejich daní.

Nezapomeňme, že NATO je řízena politiky a ti zase globální plutokracií.
Chyba není tedy ani v ruské propagandě a vlastně ani v Alianci jako takové.
Zkusme si ji například představit, jak neúprosně hájí členské země
před agresory, kterým se říká uprchlíci. Problém je také v tom, že
pomáhá petrifikovat protiklad Západ – Východ, který je dědictvím
studené války. My obyvatelé studenoválečného Východu neuvěřitelně
lpíme na tom, že teď už nepatříme k Východu, ale k Západu. Jsme na to
hrdí! A nejen to, my jsme hrdí na to, že k Západu jsme vlastně patřili
vždycky, až na tu trapnou epizodu… Připadá mi to neuvěřitelně
dětinské. Zejména proto, že to po čtvrt století nejsme my, kdo nestojí o
začlenění do sféry takzvaného Západu, ale jsou to naopak lidé ze
západní Evropy, kteří nás dodnes nepřijali a v rámci EU nás berou jako
exoty. Za všechno hovoří fenomén polského instalatéra, který ale není
ostudou nás, Východoevropanů.

V souvislosti se 17. listopadem, zkusme situaci u nás shrnout. Když Václav
Havel říkal, že musí pravda a láska zvítězit nad lží a nenávistí, kdo
tady šíří pravdu a kdo tady lže? Kdo šíří společenské smíření a
kdo nenávist? A kdo politicky směřuje nahoru a kdo dolů?

V prvních měsících své vlády přicházel pan Havel s různými
konkrétními představami, jak heslo o vítězství pravdy a lásky nad lží a
nenávistí naplnit. Většinou šlo o nápady škodlivé. Mám na mysli
likvidaci zbrojního průmyslu, což mimo jiné vedlo k rozchodu se Slováky,
vypuštění „ubohých“ vrahů do ulic po jejich amnestování a tak dále.
Nicméně jedna idea byla opravdu dobrá a celosvětově prospěšná. Chtěl,
aby došlo k paralelnímu rozpuštění Varšavské smlouvy a NATO a k
následnému smíření mezi národy. Dokonce mluvil o tom, že v Tatrách
smíříme Izraelce s Palestinci.

Na tyto jeho úvahy se zapomnělo. Překrylo je Havlovo slavné „humanitární
bombardování“ Jugoslávie. A přitom šlo jen o pár let. Je to moc smutné.
A vidíte, právě paralelní rozpuštění vojenských bloků mohlo vést ke
zrušení té západo-východní opozice. Překonání této opozice a
smíření může nastat v blízké budoucnosti za tří podmínek. Předně je
třeba mocně oponovat kvazireligiózní ideologii globálního humanismu. Dále,
evropské národy opět uchopí své osudy do vlastních rukou a společně
vytvoří taková politická a ekonomická pravidla soužití, která vyřadí
nebo alespoň minimalizují působení globální plutokracie. A třetí
podmínkou je začlenění Ruska do nových struktur jako jednoho z evropských
států, podrobených týmž pravidlům. Přátelské vztahy s USA pak z toho
plynou zcela samozřejmě. S Trumpovými USA by to mohlo jít!

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Jiří Přibáň varoval Zemana: Prezident může být zbaven úřadu

Hostem pořadu moderátorky Emmy Smetany na serveru DVtv.cz byl ústavní
právník a profesor na univerzitě v Cardiffu Jiří Přibáň. A ve svých
slovech nešetřil ani prezidenta Miloše Zemana, ani šéfa hnutí ANO Andreje
Babiše.

Tématem rozhovoru bylo pověření Andreje Babiše sestavením vlády, kdy
prezident Miloš Zeman mimo jiné nevyloučil ani to, že by nechal Babiše
vládnout bez důvěry Sněmovny. Převálcuje mocenský pakt Babiš–Zeman
Ústavu?

„To je otázka. Protože jak víme, tak v ústavním právu je to vždycky tak,
že moc pravidel a moc těch norem fungují do té chvíle, dokud je politici
respektují. Jsme přeci byli svědky hned několika zásadních útoků ze
strany Miloše Zemana. A od toho pokusu zavést tady poloprezidentský systém v
roce 2013 s Rusnokovou vládou, ten máme ještě v živé paměti. Takže ten
pokus nechat tady vládnout vládu dlouhodobě bez důvěry, to je zcela
bezprecedentní a to je doslova ústavní převrat,“ uvedl Přibáň. Nechat
vládnout vládu bez důvěry je podle jeho slov destruktivní výklad Ústavy.

„Pokud by skutečně mělo dojít na to, že tady bude vládnout vláda bez
důvěry Poslanecké sněmovny, tak by potom musely přijít na řadu jiné
ústavní mechanismy, jako je ústavní žaloba a tak dále. V současné době
je tedy politická vůle otevřená,“ dodal Přibáň. On sám, být Andrejem
Babišem, by se neodvážil vládnout bez důvěry v Poslanecké sněmovně.

Velmi silnou brzdou v případě protiústavního jednání je podle jeho slov
Ústavní soud. „Vím, že česká Ústava má dostatečné pojistky pro to,
aby dokázala zabránit takovéto zvůli,“ podotkl. „Česká Ústava by
nakonec donutila prezidenta jednat, nebo by jej zbavila úřadu,“ řekl pak
ostře Přibáň.

Společnost podle Přibáňa naprosto rezignovala na liberální hodnoty a na
hodnoty otevřené společnosti. Čeká na vůdce, který jí dodá směr. „Je
to o to závažnější, že se to děje v době prosperity,“ sdělil
Přibáň. Došlo k rezignaci na ústavní hodnoty, domnívá se také.

Závěrem se pak Přibáň vyjádřil k tomu, že si myslel, že Andrej Babiš
je tak chytrý, že postaví vládu bez své osoby. „To, že na to
nepřistoupil, považuji spíše za důkaz politické slabosti, než vyzrálosti,“
dodal.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Generální tajemník NATO varoval USA před následky zřeknutí se aliance

Generální tajemník NATO Jens Stoltenberg se obrátil v britském listu The
Guardian na zvoleného prezidenta USA Donalda Trumpa.

„Stojíme před tváří největších za celou generaci výzev vůči naší
bezpečnosti. Dnes není čas na zpochybnění hodnoty partnerství mezi Evropou
a USA," prohlásil Stoltenberg.

Během své volební kampaně označil Trump NATO za „zastaralou organizaci" a
poukázal jejím členům na nutnost splnění závazků vůči Alianci:
rozpočtových odvodů na obranu.

Podle jeho slov se za několik posledních let situace v oblasti bezpečnosti
„dramaticky zhoršila" kvůli „ útočnému Rusku" a nestabilitě na
Blízkém Východě a v severní Africe. Reakcí na tyto výzvy bylo největší
od dob studené války posílení kolektivní obrany, a USA v tom potvrdily
svoji věrnost obraně evropské bezpečnosti rozmístěním nové ozbrojené
brigády na východě kontinentu, zdůraznil Stoltenberg.

Generální tajemník přiznal, že pevnost partnerství závisí na
spravedlivé dělbě odpovědnosti mezi členy NATO.

„Dnes připadá na USA téměř 70% výdajů Aliance na obranu a proto jsou
výzvy této země k spravedlivější dělbě výdajů odůvodněné," dodal
Jens Stoltenberg.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Babišova vláda zřejmě odmítne návrh poslance Foldyny týkající se platů

Vláda ve čtvrtek zřejmě odmítne návrh poslance ČSSD Jaroslava Foldyny,
který chce zavést mírnější danění příjmů ze zaměstnání v cizině.
Jeho návrh má pomoci řešit kauzu českých lodníků v Nizozemsku, kteří
musí odvádět daně v tuzemsku, píše ČTK.

Foldyna navrhuje, aby se příjmy nezdaňovaly jako superhrubá mzda, ale jen
jako hrubá mzda. Podle návrhu stanoviska vlády však jeho předloha neřeší
problematiku českých lodníků vhodným způsobem.

Foldyna reaguje na situaci českých lodníků v Nizozemsku, kteří musí v
tuzemsku doplácet dlužné daně z příjmů, což řadě z nich působí
finanční potíže. Podle dohody s Nizozemskem musejí čeští lodníci
pracující na tamních lodích odvádět daně v tuzemsku. V minulosti ale
odváděli daně v Nizozemsku a česká finanční správa je po nich nyní
vymáhá.

Současný daňový zákon stanoví, že u příjmů poplatníků ze
zaměstnání v zahraničí jsou základem daně tyto příjmy, ale navýšené
o částku odpovídající pojistnému na zdravotní a sociální pojištění
placenému zaměstnavatelem. Od tohoto zákona pak můžou poplatníci v různé
míře stanovené zákonem odečíst daň zaplacenou v zahraničí. Podle
Foldynova návrhu by se však už základ daně nenavyšoval o pojistné
placené zaměstnavatelem. V případě zemí, se kterými má ČR uzavřenou
smlouvu o zamezení dvojímu zdanění, ale mzdy zaměstnanců v druhé zemi se
kvůli výjimce zdaňují v tuzemsku, by se dokonce základ daně snižoval o
tamní zaplacené pojistné odváděné z hrubé mzdy zaměstnance.

Vláda v návrhu stanoviska uvádí, že si je vědoma složité situace
českých lodníků. Předložený návrh však podle ní neřeší problém
vhodným způsobem, protože navrhovaná změna se netýká podstaty problému.
Podle vlády je navíc diskriminační vůči lidem platícím daně v tuzemsku,
pokud návrh ruší zdanění superhrubé mzdy pouze u příjmů ze zahraničí.
Foldynův materiál navíc podle vlády obsahuje nepřesnosti, které můžou
mít za následek, že navrhovaná úprava nevyvolá účinky předpokládané
předkladatelem.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Volby v USA: Trump drtí Clintonovou

Sčítání hlasů ve volbách amerického prezidenta zatím ukazuje, že souboj
mezi Hillary Clintonovou a Donaldem Trumpem je velmi těsný. Ve čtyři hodiny
ráno středoevropského času vede republikánský kandidát.

Clintonová vyhrála v Novém Mexiku, Vermontu, Rhode Islandu, Massachusetts,
Marylandu, New Jersey, New Yorku, Delawaru či v hlavním městě Washingtonu.
Trump pak získal státy Indiana, Kentucky, Jižní Karolína, Západní
Virginie, Tennessee, Oklahoma, Alabama a Mississippi či Texas.

Republikánský kandidát vede i v jednom z klíčových států – Floridě,
kde je k mání 29 hlasů volitelů. Po sečtení více než pětadevadesáti
procent hlasů vede nad kandidátkou Demokratické strany zhruba o jeden
procentní bod. Podobná situace panuje v Severní Karolíně, Ohiu či Georgii.
Clintonová naopak kráčí za vítězstvím v Pensylvánii, Virginii či
Coloradu.

Podle Fox News má Clintonová aktuálně 122 volitelů, Trump nyní drží 150
volitelů. Podle CNN je poměr 109:149 ve prospěch republikánského kandidáta.
Ke zvolení do Bílého domu je třeba nejméně 270 z 538 volitelů.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Dohoda KGB a CIA. Dělení majetku a moci. Schůzka Havla a Sorose v roce 1986
na ambasádě USA v Praze. Vondra, Uhl, Šabatová… Dokumentarista o tom, kdo
připravil 17. listopad

17. LISTOPAD 1989 Dokumentarista Adam Kretschmer, který mimo jiné působil na
Úřadu dokumentace a vyšetřování zločinů komunismu, hovoří o tom, co se
dělo okolo 17. listopadu 1989 a jaká byla úloha jednotlivých aktérů. „Ve
zkratce – Gorbačov dal místním pohlavárům jasně najevo, jaké vedení
zde bude, a Američanům, že se tohoto prostoru vzdá. Otázka je za co...
Součástí toho plánu bylo zcela jistě, že ´každý dostane svoje´. Někdo
podíl na majetku, ale zase musel uvolnit svobodu a tak dále,“ říká
Kretschmer.

Co si myslíte o 17. listopadu? Opět se vás budu ptát na některá
kontroverzní tvrzení jako v našich předešlých rozhovorech. Miroslav
Dolejší tvrdí, že masakr na Národní třídě byl předem připraven a že
byl koncipován jako signál zahájení převratu…

Já bych si to dovolil přeformulovat. Zásah na Národní třídě byl
připraven, stejně tak celý následující info proces. Otázka je stále kým.
To, že zásah provedly jednotky SNB a věci byly monitorovány a KGB
prezentovány generálem Gruškem, a že zde máme fingovanou smrt studenta
Martina Šmída, která bývá spojována se studentským agentem Růžičkou,
tedy přímo „podstaveným“ kádrovým příslušníkem StB Zifčákem, nám
vše spíše znepřehledňuje. Gruško přilétá 14.11 a 17.11 večeří s
šéfem StB Lorencem a náčelníkem kontrarozvědky Vykypělem. Mimochodem
Zifčák ve své výpovědi v roce 1990 uvedl, že o den dříve tedy 16.11. si
ho zavolal náčelník správy StB Praha Bytčánek a osobně mu sdělil, že na
společné schůzi, kterou měl s 1. náměstkem federálního ministra vnitra
Lorencem a náčelníkem hlavní správy kontrarozvědky Vykypělem a vedoucím
13. oddělení ÚV KSČ Hegenbartem, bylo rozhodnuto o jistém scénáři,
jehož součásti mělo být i to, aby Zifčák sehrál zraněného. Toto
můžeme, myslím, spojit s tím, že toto „přivezl“ z Moskvy Gruško.
Údajně tak mělo být odstaveno jakešovské „křídlo“.

V této souvislosti je zajímavé, že přesně v tomto okamžiku měli taktéž
večeřet, ale pro změnu na velvyslanectví Velké Britanie u britského
velvyslaneckého rady McGregora Petr Uhl, Anna Šabatová a pan Urban.

Dovolím si ocitovat tehdy ještě platný Trestní zákon č. 140/1961 Sb.
Hlava první oddíl první paragraf 91: „Občan České republiky, který ve
spojení s cizí mocí nebo s cizím činitelem spáchá trestný čin
rozvracení republiky....“Bylo by zajímavé, kdyby se nám po letech
protagonisté svěřili, co jim zajistilo, že socialistická spravedlnost tento
paragraf nepoužila.

A zde se nám obrazně obě večeře spojují. Informace o smrti studenta
přinesla Drážská manželskému páru Šabatová-Uhl (kteří provozovali
tiskovou agenturu VIA) a nešla cestou agentury Reuters, kde byl její zástupce
pan Žantovský, který ji odmítl. Svůj motiv Drážská nikdy nesdělila.
Mimochodem by bylo pěkné, kdyby nám pan Žantovský prozradil klíč, podle
kterého si ho v roce 1988 Reuters vybral.

Byl tedy 17. listopad spiknutím? Či lidovým povstáním, nebo řízeným
převratem?

Dovolil bych si ocitovat ze vzpomínek výtvarníka Josky Skalníka. Ten se
někdy počátkem roku 1991 svěřil Johnu Bokovi s tím, že v říjnu 1989 byl
požádán Václavem Havlem, aby pro den lidských práv navrhnul a nechal
vytisknout letáčky. O něco později mu Saša Vondra předal vzkaz, ať nic
nezařizuje, že už to nebude zapotřebí. Jen dodávám, že den lidských
práv je 10. prosince...

Disident Miroslav Dolejší ve své Analýze 17. listopadu také tvrdí, že „Základní
mystifikací je tvrzení, že 17.11. 1989 došlo v Československu ke
spontánní revoluci obyvatelstva proti vládě KSČ. Tento politický převrat
byl připravován přibližně od června 1988, přičemž situace k němu byly
vypracovány už od prověrek v KSČ 1969-70 a založení Charty 77.“ Co o tom
soudíte?

Tuším, jak to Miroslav Dolejší myslel, ale dovolím si to opět upřesnit.
Akce k 17. listopadu byla akcí zcela legální, kterou pořádalo SSM. Lidé,
kteří se účastnili předchozích demonstraci (mě v to nevyjímaje),
nepovažovali za smysluplné se uvedeného účastnit, jelikož nechtěli být
spojováni s oficiální demonstrací!! Potažmo tvořenou dětmi s dobrým
kádrovým původem. Mimochodem otázka pro zvídavé čtenáře. Kdo se mohl po
roce 1969 dostat na žurnalistiku? Pouze lidé s dobrým kádrovým profilem a
tito „revoluční studenti“ se pak stali základem nových porevolučních
medií. Ať si to každý přebere. Výjimky samozřejmě existovaly a byly
například okolo sdružení STUHA.

A ještě jedna zajímavost, která je neprávem zapomenuta. První proslov na
Albertově měl účastník Opletalova pochodu z roku 1939 a pozdější vězeň
Sachsenhausenu Dr. Josef Šárka. Jeho první věta „Studenti, nedejte se,
jsem rád, že bojujete o to, o co jsme bojovali my tenkrát“ by neměla
zůstat zapomenuta.

Samozřejmě Dolejší má pravdu, že listopadovými událostmi došlo ke
spontánním událostem proti vládě KSČ. Dá se říci, že to byla „mediální
rozbuška“ spuštěná informací o zabitém studentovi. Podstatné ale je,
že Československo nebylo ve špatné hospodářské kondici. Spíše
probíhala vnitřní autodestrukce „vůle strany“ kam a jak dál. Jsem
přesvědčen, že pokud by Strana zareagovala vydáváním pasů, rozvolněním
podnikání, rozdáním podnikových akcií (tedy francouzský model), pak by
tento režim vydržel ještě hodně dlouho. Občané chtěli cestovat,
nakupovat kvalitní věci a realizovat se ve vlastním podnikání. Nikde by
nezaznělo nic o odstranění vedoucí úlohy KSČ.

Dolejší tvrdí, že forma a průběh politických převratů v Evropě byly
pravděpodobně předmětem dohody Reagan-Gorbačov, uskutečněné v červnu
1987 při Reaganově návštěvě v Moskvě….

Pro to nemáme v této chvíli žádné důkazy, i když k něčemu v nějaké
formě muselo dojít. Co ale víme jistě, je to, že žádná taková operace
není možná bez širokých vyjednávacích týmů. Tudíž toto je jistě
známo dosti lidem, bohužel nikdo z nich nemá tu potřebu se k tomu vyjádřit.

Musíme si ale zároveň uvědomit, že v závěru osmdesátých let po smrti
Brežněva, Černěnka a Andropova byl Sovětský svaz dosti vnitřně rozložen.
Organizovaný zločin, který v Rusku byl přítomen od dvacátých let, stačil
prorůst stranickou strukturou.

Proslavená je inspekční cesta Schevarnadzeho do Gruzie, kde ho chtěli zabít
ocelovým lanem na letištní dráze, a kde také nalezl odlitky ve zlatě bust
místních stranických papalášů. To se v západě opěvované Jelcinově
éře stalo Rusku málem osudným. Takže krom toho, že v Kremlu lobbovaly
různé proudy stranické věrchušky jak ruské, tak českolovenské, tak zde
byly i jiné proudy v KGB a GRU.

Sovětský svaz byl přes svůj chaos ve velmi dobré armádní kondici. Tuto
skutečnost dosti vyděšeným pracovníkům CIA odhalil Ryszard Kuklinsky,
který přeběhl z Polska a ukázal CIA de facto neznámé dokumenty o
milionových armádách a jejich prostorech soustředění, o čemž CIA
nevěděla ani zbla. Což se jí v následujících letech stalo mimochodem
ještě vícekrát.

Co si ale tedy myslíte o poněkud zjednodušené myšlence, že listopad 89 a
„pád komunismu“ byl záležitostí dohody CIA a KGB ve stylu: padne
komunistický režim, komunistům a těm, kteří páchali zločiny, se nic
nestane,. západním firmám se otevře privatizace a levné podniky
východních zemí včetně strategické infrastruktury, západní firmy
získají na východě levně majetek, levnou pracovní sílu a odbytiště
svého zboží, ti komunisté, kteří toto předání politické a ekonomické
moci podpoří, se budou moci na tomto dělení politické a ekonomické moci
podílet...

Nutno říci, že nikdo se nikdy o těchto dohodách nezmínil. Jiná věc je,
že to, co popisujete, se stalo. Jenže často ve formě, která by spíše
vylučovala nějakou „centrální“ a generální dohodu. Spíše bych to
viděl tak, že Sovětský svaz souhlasil s vojenským vyklizením tohoto
prostoru a zároveň bylo domluveno, že žádná z budoucích vlád nesvolí k
vybudování základen NATO na tomto území. Muselo to být něco za něco a
pokud se hrálo o armády, tak jedinou „kartou“, se kterou se dalo opět
hrát, byly zase jen základny NATO. Z tohoto pohledu je také nutno vidět
reakce Putina na polské a rumunské námluvy na stabilní základny NATO.
Může to vzít jako porušení slova.

Jiná věc je, že v každé zemi se uzavřely různé subdohody různých
zájmových skupin. U nás to mohl být de facto pardon k období komunismu.

Nedovolil bych si toto komentovat, kdybych jako dokumentarista Úřadu
dokumentace a vyšetřovaní zločinů komunismu neviděl a s odstupem času i
neposoudil, čeho jsem byl svědkem. Bohužel celý směr „restituce práva,
majetku a poměrů“ byl řečeno politiky „odkloněn“.

V jakém smyslu?

Krásným příkladem bylo odvolání policejního prezidenta Stanislava
Novotného v roce 1994, který krom toho, že byl kvalifikován jako disident,
byl i právně kompetentní na rozdíl od jiných „nových“, kteří byli
kvalifikováni jen disidentstvím. Toho odvolal tehdejším ministr vnitra Ruml.
Policejní prezident totiž začal „rozebírat“ původní personálně
majetkové vazby čelných funkcionářů policie. Přes toto (nebo právě
proto?) Rumlovi nevadilo, že de facto jeho agendu řídil bývalý
příslušník StB JUDr. Jan Bělíček.

A zase musím doplnit, že vnitro nefungovalo ve vzduchoprázdnu. Jak
příslušníci bývalé kriminálky, tak příslušníci StB měli „svého
zelináře“ a svého „člověka ve straně“. Není bez zajímavosti, že
při největší reorganizaci kontrarozvědky v roce 1988(!) došlo k hromadné
administrativní skartaci (z úsporných důvodů) de facto všech objektových
svazků, které byly vedeny na jednotlivé podniky zahraničního obchodu. Jen
doplním, že agentura v těchto podnicích byla de facto v profesionálním
kontaktu se západními podnikateli. Tudíž názor, proč toto někdo schválil,
si udělejte sám.

A nesmíme zapomenout na zájmy našich sousedů Rakouska a Německa a
francouzský zájem, který už jednou tento prostor definoval po roce 1918 a
potažmo i po roce 1938. Takže je to dosti pestrá směska motivů. A naši
historici nic.

Když se začtete do materiálů StB, tak vás po čase zaujme to, jak byla po
roce 1980 „neschopná“ najít a usvědčit jakéhokoliv západního
neideologického agenta. Všechno monitorují, všechny sledují a nic.
Nemluvím o sledování opozice a emigrace, ale jejich úspěšnost najít na
území republiky, případně nalézt ve svých útrobách nějakého agenta
západních zpravodajských služeb byla de facto nulová. Výjimky samozřejmě
jsou viz případ Františka Doskočila.

Dolejší též napsal, že „poradce prezidenta USA John Whitehead na podzim
1988 po své 12denní cestě po východní Evropě shledal, že politická
situace dovoluje zahájení příprav k převratu“…

Dovolím si dát poněkud jiný pohled. Dolejší uvedené konstatuje. Tato
cesta je známa, ale nevíme nic o jejím obsahu. Ano, z logiky věci by
Whitehead mohl něco uvedeného konstatovat, ale jak jsem již popsal výše,
byl to delší proces s velmi „různými odbočkami“. Pokud chcete spustit
podobnou akci, tak pokud nejste v takzvané banánové republice, tak
potřebujete čas. A to léta. Musíte dostat správné lidi do správných
funkcí a zbytek zaplatit. V prostoru střední Evropy však byla situace jiná,
tudíž to spíše vypadá, že Whitehead neobjížděl inspekční cestu, ale
takzvanou ujištovací cestu, že tedy obě strany, jak sovětská, tak
americká v reálném prostředí, a ne jen na papíře, plní, na čem se
dříve u stolu domluvily.

Ano, součástí toho plánu bylo zcela jistě, že „každý dostane svoje“.
Někdo podíl na majetku, ale zase musel uvolnit svobodu a tak dále. Je třeba
si uvědomit, že majetková unie mezi KSČ a státem byla zrušena až 30.
dubna 1990 a teprve 18. května byl vydán zákaz manipulace s majetkem
politických stran. Tedy značně času na to, aby zvláštní oddělení ČNB,
které bylo tvořeno vojáky, mohlo předisponovat nemalé částky z tajných
účtů jak civilní, tak vojenské rozvědky a z účtů, které spravovalo
KSČ a ROH pro zahraniční „pomoc“. Pokud si čtenář nevzpomene na
žádnou historickou práci, která by se tohoto týkala, tak má pravdu.

Taktéž bych připomenul Pithartův výrok: „činnost místních OF se nesmí
podobat řádění akčních výborů po roce 1948“, což je obzvláště
komické vzhledem k jeho rodinnému původu. Jeho otec byl předválečný člen
strany vyloučený až po roce 1968 (pracoval coby velvyslanec). Sám Pithart do
strany vstoupil v roce 1960. Do toho bychom však měli započítat ještě dva
roky čekání, protože budoucí člen byl nejdříve jako kandidát pozorován.
Takže de facto od roku 1958. Samozřejmě tento výrok je zcela mimo mísu,
jelikož tehdy akční výbory stejně jako předchozí RG (Revoluční gardy
přezdívané Rabovací gardy) primárně zabíraly majetek vrstvě takzvaných
„bývalých lidí“. Komu by ale asi v roce 89 zabíraly majetek?
Socialistickým ředitelům? A stranickým funkcionářům?

„Listopad zinscenovala StB. Žádní disidenti – Havlové, Vondrové – na
tom nemají zásluhu, ti jen převzali moc, provedli takový Antiúnor,“
tvrdí Jakeš. „Poslali studenty do fabrik, na 27. listopad vyhlásili
generální stávku. A stejně se museli opírat o komunisty,“ dodává a
zmiňuje Mariána Čalfu, který za KSČ vyjednával s Občanským fórem a
později měl významnou roli při prosazení Václava Havla na pozici
prezidenta… Co je pravdy na tomto?

Je to opět mix Jakešových značně zkratkovitých představ. StB sice
inscenovala, ale otázkou je, v jakých notičkách. Jak jsem dříve odpovídal
– „bez vědomí strany vnitro nemohlo nic“. Takže kdo a proti komu měl
onen zájem? Používání termínu „opozice“ či „disidenti“ je také
velmi zkratkovité. Havel se měl už v roce 1986 sejít se Sorosem na zahradní
slavnosti na americké ambasádě a například Vondra uvádí: „Občas také
pomohlo, že někdo dostal stipendium v zahraničí. Já jsem měl třeba po
celý rok 1989 stipendium ve Švýcarsku“...Netřeba myslím zdůrazňovat pro
pamětníky, jak fungovalo řízení o výjezdu do kapitalistické ciziny před
rokem 1989.

Ještě v letech 1998 – 1999 bych s vámi a potažmo s Jakešem souhlasil, ale
nyní je můj pohled poněkud „rozostřen“ a opět bych zdůraznil, že bylo
by pěkné, kdyby naši státní historici přestali přeformulovávat, co
našli v hlášeních, či co jim řekli „nepodstatní“, ale aby se snažili
dostat se ke klíčovým dokumentům a osobám.

A ty jsou dle mého přesvědčení za oceánem. Ve zkratce – Gorbačov dal
místním pohlavárům jasně najevo, jaké vedení zde bude, a Američanům,
že se tohoto prostoru vzdá. Otázka je za co. A to, že členy zdejšího PU
UV KSČ hodil takzvaně přes palubu, na toto si stěžoval nejenom Jakeš.
Vedoucí silou byla u Sovětů armáda a ta odmítla v listopadu 1989 vyjet ze
svých milovických postů. To znamená, že toto územi se stalo takzvaně „vyklizeným
prostorem“.

Podle toho, co pak následovalo, tedy primárně likvidace průmyslu (o kterém
nám bylo stále předhazováno, jak byl zaostalý a špatný), rozprodej
energetických sítí a produktovodů a části zemědělství, tak si dovolím
říci, že pokud to bylo v režii, tak ne v sovětské.

S odstupem bych rád upozornil na to, aby si čtenáři opět „prošli“
kauzu Slušovice a komu posloužilo, že byl nejen mediálně likvidován
nejúspěšnější agrokombinát. Stačí se jen podívat, komu dnes patří
banky. Kolik a jakých zde vzniklo českých firem a jaký je jejich podíl...
Dovolím si opakovat Obzinova slova z února 1977, že do roku 1948 zde bylo 100
tisíc příslušníků bývalé buržoazie, dva miliony bývalé maloburžoazie.
Každý ať si udělá sám obrázek, kolik je zde nyní českých
velkokapitalistů a kolik „středního podnikatelského stavu“. Každý ať
posoudí sám, zda-li jsme suverenním státem nebo námezdní montovnou.

A to, že to mělo vypadat jako sovětsko-komunistická inscenace? Nakonec by to
nebylo poprvé, kdy někdo provedl zpravodajskou operaci „pod cizí vlajkou“…
A Sověty jsme přeci neměli rádi.. Kdo chce být obzvláště hloubavý, ať
si požádá na Ministerstvu zahraničí o Smlouvu mezi Československou
republikou a USA o vzájemném uznání investic z roku 1992, kterou podepsal
Havel. Proto si dovolím dosti nesouhlasit s teoriemi, že by Havel byl v
područí či v řízení StB.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí