Question:
Migrační požár se šíří. Čirý hazard EU. Naše vláda je připravena na
nejhorší. Hrozí zhroucení, řekl vlivný poslanec ČSSD. A pak přečetl
nehezké věci z Koránu...

ROZHOVOR Místopředseda sněmovního výboru pro bezpečnost Richard Dolejš z
ČSSD hovoří otevřeně o velkých rizicích migrační vlny,
multikulturalismu a islámu z hlediska bezpečnosti, ekonomiky a přežití
civilizace. Zmiňuje i zásadní rozdíl mezi křesťanstvím a islámem. „Je
to podobná situace, jako když v činžovním domě hoří sousedovi byt, nikdo
nemá vůli ho hasit a vy každou chvilku čekáte, že se požár přesune do
vašeho bytu. To samozřejmě vyvolává napětí. Naše vláda je v tomto
směru připravena na nejhorší a má dostatek prostředků a vůle možnému
migračnímu požáru efektivně čelit,“ říká o nynějším stavu.

Objevují se názory, že přijímání imigrantů pomůže ekonomice, protože
imigranti zaplní volná pracovní místa a současně prý pomohou udržet
důchodový systém. Nejsou ale naopak větším nákladem pro sociální
systémy než přínosem pro ekonomiku? Plus započtěme náklady na bezpečnost
a následky kriminality...

Předně bych chtěl zdůraznit, že v souvislosti s probíhající migrační
vlnou je prioritní bezpečnost našich občanů a ostatní aspekty jsou až
sekundární.

Když se z celoevropského pohledu podíváme na počet volných pracovních
míst a velkou míru nezaměstnanosti v některých zemích EU, je zřejmé, že
zde něco nesedí. V celé EU je průměrná nezaměstnanost přibližně deset
procent. O přínosu masivního přísunu arabských a afrických imigrantů pro
ekonomiku, vzhledem k jejich vzdělanostní struktuře a pracovním návykům,
osobně nejsem přesvědčen. Tento proces prosazují především někteří
hráči velkého byznysu a nadnárodních korporací, kteří se však
nedívají na politický, bezpečnostní, kulturní a sociální aspekt tohoto
záměru. Jejich pohled je pouze byznysový. V imigrantech ze Středního a
Blízkého východu vidí levnou pracovní sílu, a to na úkor současných
evropských občanů. Vycházejí zřejmě ze zkušeností, kdy v minulosti
například v Německu byli na trh práce přijímáni gastarbeiteři z Turecka.

To však byla úplně jiná situace, protože tento proces byl postupný na
rozdíl od současné živelnosti. Díky tomu tito zahraniční pracovníci byli
pečlivě vybíráni a prověřováni, a to nejen z hlediska jejich kvalifikace,
ale i důvěryhodnosti. Proto jejich integrace byla zčásti bezproblémová, i
když ne zcela ideální. Navíc je důležité si uvědomit, že Turecko je
sekulární stát, jehož islámská komunita patří díky tomu k
umírněnějším. Podobný proces, méně problémový, probíhá i u nás v
souvislosti se začleňováním pracovníků z Ukrajiny či živnostníků z
Vietnamu.

Horší zkušenost má Francie, kde se gastarbeiteři rekrutovali především z
bývalých kolonií a migrační proces byl spontánnější a živelnější.
Výsledkem jsou ghetta a uzavřené komunity složené z frustrované druhé či
třetí generace potomků těchto migrantů z islámského světa. Tato ghetta
si žijí vlastním životem. A právě zde začala ideologie multikulturalismu
narážet na své limity. Přesto Francie zatím ještě před tímto fenoménem
strká hlavu do písku a složitě se s jeho dopady vyrovnává. Současná
situace ohledně masové migrace je však nesrovnatelná a složitější. To
bych chtěl podtrhnout.

Můžete být konkrétnější? V čem je současná situace jiná? Jak v tomto
směru hodnotíte jako vládní sociálnědemokratický poslanec pozici vlády
Bohuslava Sobotky?

Nechci přispívat k vyvolávání napětí, ale bohužel musím konstatovat,
že jsme svědky masivní nelegální migrační invaze z islámského a
afrického světa do vyspělých zemí západní Evropy, která nemá v
novodobé historii obdobu. Tato vlna se i díky pozici a opatřením české
vlády naší zemi zatím vyhýbá. Nicméně česká veřejnost je i přesto
znepokojená. Osobně si myslím, že z větší části opodstatněně. Je to
podobná situace, jako když v činžovním domě hoří sousedovi byt, nikdo
nemá vůli ho hasit a vy každou chvilku čekáte, že se požár přesune do
vašeho bytu. To samozřejmě vyvolává napětí. Naše vláda je v tomto
směru připravena na nejhorší a má dostatek prostředků a vůle možnému
„migračnímu požáru“ efektivně čelit. Vláda je schopna chránit
bezpečnost svých občanů a je odhodlána k potřebným řešením včetně
zavedení restriktivních opatření, kontrol a ochrany naší státní hranice.
To může nastat v případě, že selžou opatření na celoevropské úrovni.
V našem zájmu totiž je, aby byl „migrační požár“ uhašen společnými
silami na celoevropské úrovni a k nám již nemohl proniknout.

Pokud však bude EU i nadále impotentní a nezabezpečí ochranu vnější
hranice „Schengenu“ zejména v Řecku a v Itálii, dominovým efektem dojde
k jeho zhroucení. Současný problém spočívá v tom, že EU nemá stále
tento proces pod kontrolou a neměla vůli mu na jeho počátku efektivně
čelit. Je evidentní, že bezpečnostní složky v zemích postižených
migrací nemají kapacitu a ani možnosti příchozí nelegální migranty
prolustrovat a identifikovat je. Takže se nám po Evropě pohybuje masa lidí,
v mnohých případech bez dokladů či s falešnými doklady, o kterých
téměř nic nevíme.

Ještě se vrátím k původní otázce. Mají pravdu ti, kteří vidí v
migraci šanci pro oživení trhu práce a důchodového systému?

Tvrdit, že tento migrační proces posílí trh práce kvalifikovanou pracovní
silou a spasí evropskou ekonomiku a důchodový systém je nepodložené a
troufalé. Jde o pouhý kalkul podnikatelských a finančních oligarchů pod
vidinou získání levné pracovní síly. Daleko pravděpodobnější je, že
nelegální ekonomičtí migranti do Evropy přišli s ambicí čerpat
prostředky z velkorysého sociálního systému, což ve finále může vést k
jeho zhroucení.

Své tvrzení mohu opřít o tvrzení šéfa respektovaného ekonomického
institutu Info. Tento přední německý ekonom Hans-Werner Sinn pochybuje o tom,
že migranti pomohou německému hospodářství s problémy na pracovním trhu,
protože většina žadatelů o azyl má jen omezené základní vzdělání, a
v bilanci tak budou státu působit více nákladů v podobě sociálních a
dalších výdajů, než kolik stát získá v podobě daní a sociálních
odvodů.

Pokud se podíváme na predikce Mezinárodní organizace pro migraci, v
dohledné budoucnosti nelze očekávat pokles počtu běženců
přicházejících do Evropy. Tyto informace potvrzují i jiné zdroje. Podle
údajů zmíněné instituce doplulo minulý rok k evropským břehům více
než 1,1 milionů lidí prchajících z Blízkého východu, Asie a Afriky. Za
prvních šest týdnů letošního roku se počet migrantů meziročně
zdesetinásobil na více než 76 tisíc. V prvních dvou měsících podle
Úřadu vysokého komisaře pro uprchlíky dorazilo do Evropy především z
Egejského moře celkem 132 tisíc lidí. Tento trend je alarmující. EU musí
zmíněnému procesu efektivně čelit, protože tento stav je nadále pro
Evropu ekonomicky a bezpečnostně neudržitelný. Musíme si uvědomit, že
sociální, ekonomické a bezpečnostní problémy arabských a afrických
částí světa nevyřešíme tím, že všechny jejich občany přestěhujeme
do Evropy. Evropa není nafukovací a ekonomicky bezedná. Tomuto procesu je
nutné z pozice EU dát jasnou stopku, proto posun týkající se uzavření
balkánské migrační trasy prosazený naším premiérem Sobotkou a skupinou
premiérů států V4 je v tomto směru průlomový, protože znamená jasný
zvrat v přístupu EU k migrační krizi.

A jak tedy řešit naše vymírání?

Řešení problémů Evropy s demografickým vývojem a s neobsaditelností
specifických pracovních míst nevidím v živelném přijímání uprchlíků
a nelegálních ekonomických migrantů, ale v promyšleném přesměrování
prostředků do propopulačních opatření, rozvoje bydlení, zlepšení
sociálního zázemí mladých rodin a investic do vzdělávacích systémů,
tak aby školství bylo schopné reagovat na trh práce, a to především v
technických a učňovských oborech.

Co říkáte silvestrovským událostem v Kolíně nad Rýnem a dalších
německých i evropských městech?

To, co se odehrálo v Kolíně nad Rýnem a v jiných městech Evropy, je
nepřijatelné a nepatří do civilizované společnosti. Bohužel se prokázalo,
že masové sexuální a verbální útoky na ženy mají skutečně souvislost
s nelegální migrační invazí z muslimského a afrického světa do Evropy.

Já jsem již na jaře minulého roku, tedy na samém začátku migrační krize,
označil otevření se islámským uprchlíkům ze strany EU za čirý
bezpečnostní hazard. Upozorňoval jsem na to, že pokud byrokraté z EU ve
spolupráci s administrativou USA efektivně nezasáhnou a nelegální
migrační invazi nezastaví, kromě zhroucení evropského sociálního modelu
hrozí bezpečnostní kolaps téměř v celé Evropě. Upozorňoval jsem na to,
že se to netýká pouze nárůstu zvýšeného rizika teroristických útoků,
ale také razantního nárůstu extremismu a obecné kriminality. Kolínské
útoky na ženy a teroristický útok v Paříži na straně jedné a aktivizace
neonacistických skupin na straně druhé jsou jen špičkami ledovce. Stačí
se podívat na výsledek voleb na Slovensku.

Většina Evropy a administrativy EU se bohužel na začátku krize vydala „vítací
cestou“ kancléřky Merkelové a nyní pociťujeme důsledky této pro
nelegální uprchlíky „korektní“, ale pro původní obyvatele Evropy „nekorektní“
politiky. Chci však zdůraznit, že toto nebyla a není politika české vlády.
Ta na živelnost a rizika nelegální migrační vlny včas upozorňovala a
navrhovala konkrétní ofenzivní opatření, jak této krizi čelit. Premiér
Sobotka již v červnu 2015 varoval, že Evropa není schopna se s takovým
proudem uprchlíků vyrovnat, a pokud bude tento trend pokračovat, hrozí
zhroucení evropských sociálních systémů. Naše vláda společně se
skupinou států V4 navrhovala jasná a zřetelná opatření, jak situaci
řešit. EU se postupně k pozici států V4 začíná přibližovat, bohužel s
desetiměsíčním zpožděním.

Co říkáte reakcím německých politiků?

V prvních dnech po výpadu na německé ženy jsme mohli v přímém přenosu
sledovat snahu německé policie, médií a politiků zamést tento incident pod
koberec. Prý v zájmu politické korektnosti vůči migrantům. Ne však vůči
napadeným ženám. Ženy se však ozvaly a začaly demonstrovat, což se již
nedalo přehlédnout a jen tak demonstranty označit za xenofoby.

Pod tlakem veřejného mínění se dostávaly přes internet na veřejnost
další a další informace, a to i z jiných měst Evropy. Byla prolomena „proimigrační
korektní cenzura“ hlavního mediálního proudu. Německým politickým
elitám nastal v tomto ohledu problém, protože kolínský incident a
následný vývoj nabouraly jejich dosavadní multikulturalistickou ideologii
otevřené náruče vůči všem nelegálním migrantům z islámského a
afrického světa. Tuto skupinu podle německých zpravodajských služeb
tvoří především mladí imigranti mužského pohlaví, což je samozřejmě
zarážející a nestandardní. Pokud totiž lidé prchají před válkou, jde o
celé rodiny.

Zajímavé je, že německá tajná služba BfV již v listopadu minulého roku,
tedy před incidentem v Kolíně nad Rýnem, zveřejnila informace, že 70 až
80 procent migrantů přicházejících do Evropy jsou mladí muži ve věku od
16 do 35 let, a včas varovala, že převážná část těchto migrantů
pochází ze Sýrie a Iráku, a tudíž část z nich má bojovou zkušenost.
Podle zpravodajců někteří z nich válčili za Islámský stát a někteří
mají příkaz k boji. BfV zároveň ústy svého ředitele prohlásila, že ví
o 7 900 radikálů v Německu, kteří obhajují násilný džihád. Tito lidé
prý cíleně oslovují i uprchlíky a snaží se je získat pro svou věc.

Někteří němečtí politici a další představitelé evropských států
možná i na základě těchto alarmujících informací a prosincových
incidentů začali vnímat, že bezbřehá ideologie multikulturalismu narazila
na své limity a dostává se do slepé uličky. K velkému obratu došlo
například v Rakousku. Je smutné, že to muselo zajít tak daleko.

Fakt, že tato politika naráží na své limity, již paradoxně před šesti
lety dokonce připustila i kancléřka Merkelová, která tehdy na sjezdu
mladých křesťanských demokratů připustila, že „multikulturalismus
absolutně selhal“. V kontextu tohoto prohlášení je její současná
politika nepochopitelná. Prostě nedává smysl. Vždyť kancléřka vědomě a
fanaticky podporuje ideologii, o které před šesti lety prohlásila, že
absolutně selhala. Kde nastal obrat a co ji k tomu přimělo, se můžeme pouze
dohadovat.

Co se týče sexuálních útoků uprchlíků v Německu, publicista Jan
Petránek řekl, že útoky na ženy jsou hluboko v mentalitě migrantů a
uprchlíci mají hodnoty neslučitelné s našimi. Co o tom soudíte?

Tento názor je mi blízký a pokusím se citlivým způsobem můj pohled na
věc vysvětlit a položit několik otázek, o kterých by měl každý z nás
přemýšlet. Předně však chci zdůraznit, že nelze každého migranta a
muslima házet do jednoho pytle. Islám má různé podoby, a to od jeho
umírněné formy v sekulárních státech až do jeho dogmatické podoby, kdy
je toto náboženství součástí státního zřízení a Korán součástí
ústavy, jako například v Saúdské Arábii. Pak existuje radikální a
fanatická podoba islámu, která se stává politikou různých islamistických
teroristických a extremistických skupin, a to i s tichou podporou některých
států.

Pokud bych se vrátil k nedávným sexuálním a verbálním útokům na ženy v
některých evropských městech, pak si podobně jako publicista Jan Petránek
troufám konstatovat, že právě v tomto případě se projevil propastný
rozdíl mezi mentalitou a hodnotami našich kultur. Kdo chce, ví, že
islámský přístup k ženám a jejich právům je obecně jiný než v
moderních zemích demokratického Západu. Evropa je ohledně práv žen o
velký kus dál a v tomto ohledu se na rozdíl od většiny muslimských zemí
odstřihla od středověku. Řada lidí blízkých takzvaným „sluníčkářům“
a „pražské kavárně“ namítá, že Evropané přece také sexuálně
obtěžují a znásilňují ženy, a tudíž jde o obecný jev. To je
částečně pravda, avšak trochu pokřivená a demagogická. Takto masivní a
hromadné útoky tohoto charakteru rozhodně nejsou v Evropě standardní a
obvyklé. Je to anomálie, která s migrací bohužel skutečně souvisí.

Domnívám se, že hromadné verbální a sexuální útoky na evropské ženy
mají ještě další symbolický rozměr a poselství. Podle řady odborníků
je v mentalitě některých islámských dogmatiků evropská nevěřící –
nemuslimská žena vnímána téměř jako „otrokyně“ a podřadné
stvoření. To, co se odehrálo v Kolíně nad Rýnem a v ostatních městech,
mělo evidentně charakter veřejného lynčování a deklarace toho, jak je
naše liberální kultura lidmi z islámského světa vnímána. Z pohledu
muslimského ortodoxního vidění světa jsou některými radikály
nevěřící ženy brány za nicotné bytosti, jsou vnímány jako prostitutky,
a proto si „zaslouží veřejnou potupu a hanlivé nadávky“. A zde
dochází ke střetu dvojího vidění světa. Střetu evropského
demokratického a humanitního světa se světem politické podoby radikálního
islámu, tedy islamismem.

Proto je třeba si položit otázky, zda se nově příchozí lidé z
islámského světa chtějí přizpůsobit naší kultuře a zákonům, nebo
jestli očekávají, že se po dobrém či po zlém přizpůsobíme my jim, tedy
jejich právu, náboženství a jejich kultuře? Neignorují evropský právní
systém již svým samotným nelegálním vstupem na evropské území? Je pro
většinu těchto lidí z arabského a afrického světa přednější a
závazné právo šaría, nebo platné evropské zákony? Jsou evropské země a
jejich bezpečnostní složky schopné po těchto lidech dodržování zákonů
vymáhat a zároveň garantovat standardy bezpečnosti a sociální stability?

A vy znáte odpovědi na tyto otázky?

Odpovědi nám dá nejbližší budoucnost. Co se týká otázek ohledně
slučitelnosti hodnot a kultur zmíněných dvou světů, vezmu si k ruce dvě
zásadní náboženské knihy a pokusím se odpovědět prostřednictvím
několika citátů z nich. Každý ať si následně udělá závěr sám.

Několik citátů jsem vybral v Koránu a několik v Bibli. Myslím, že tyto
pasáže vystihují podstatu našeho střetu civilizací. Korán 48.29: „Muhammad
je posel Boží; a ti, kdož jsou s ním, strašní jsou proti nevěřícím,
však laskaví mezi sebou.“ Korán 47.5/4: „A když se střetnete s
nevěřícími, udeřte je do šíjí, a až jim způsobíte úplnou porážku,
pevně je spoutejte!“ A do třetice Korán 9.124/123: „Vy, kteří věříte!
Bojujte proti těm z nevěřících, kteří jsou poblíže! Nechť ve vás
naleznou tvrdost a vězte, že Bůh je na straně bohabojných!“ Korán 9.74/73:
„Proroku, bojuj usilovně proti nevěřícím a pokrytcům a buď přísný na
ně.“ Korán 5.56/51: „Vy, kteří věříte! Neberte si Židy a křesťany
jako přátele…“ A nyní nejpodstatnější pasáže z Bible – Lukáš 6:
„Milujte své nepřátele! Buďte dobří k těm, kdo vás nenávidí,
žehnejte těm, kdo vás proklínají, a modlete se za ty, kdo vás pomlouvají…
Chovejte se k lidem tak, jak chcete, aby se oni chovali k vám…“

A nyní bych se dvěma citáty pustil na teologické pole a srovnal, jak Boha
definuje Bible a jak Korán. Bible 1. Jan: „Kdo jiný přemáhá svět než
ten, který věří, že Ježíš je Syn Boží. Žádný duch, který Ježíše
nevyznává, ovšem není z Boha, ale je to duch Antikrista.“ Korán 5.19/17:
„Věru jsou nevěřící ti, kdož říkají: ‚Zajisté je Bohem Mesiáš,
syn Mariin!‘“ Tolik ke slučitelnosti obou náboženství. Každý si může
udělat závěr sám.

V tomto směru však mohu namítnout, že papež prohlásil, že obě
náboženství mají společného Boha. Co vy na to?

I přestože současný papež je marketingově a mediálně úspěšný,
přestože je díky jeho charismatu a jezuitskému základu nejpopulárnějším
globálním politikem, troufám si říci, že je pro mě směrodatnější
slovo Boží, tedy Bible. Bible hovoří jednoznačně. To byla mimo jiné
podstata sporu mezi protestanty a papežstvím. Pro reformisty a protestanty
bylo směrodatné slovo Boží, pro římskokatolickou církev autorita a
neomylnost papeže. Mnoho lidí s protestantským smýšlením bylo díky tomuto
sporu s papežským politicko-náboženským systémem upáleno na hranici
včetně mistra Jana Husa. I přestože nejsem příslušníkem žádné církve,
studiu Bible a dějinám křesťanství se věnuji přes dvacet let a nemám
důvod pochybovat. Rozdíl v pojetí Boha mezi islámem a biblickým
křesťanstvím je evidentní, což vyplývá ze zmíněných citací. Ale dost
teologie. Vraťme se k politickým problémům.

Papež František označil současnou migrační vlnu do Evropy za „arabskou
invazi“, která s sebou přináší šanci, protože Evropa se díky podobným
invazím v minulosti obohatila. Odpovídá toto tvrzení realitě?

Papež František je obratný profesionální jezuitský politik a jeho
poselství je jistě promyšlené a má jasný politický cíl. To, že jde o
arabskou invazi, musí vidět i malé dítě. S tím nelze polemizovat. V čem
však papež vidí obohacení pro Evropu, mi není dost jasné. Pokud jsou tím
obohacením myšleny chaos, hromadné osahávání žen, nárůst kriminality,
teroristické útoky, nezvládnutelná islámská ghetta, narušení stability
ekonomiky a sociálních systémů, cenzura některých médií, omezování
osobních svobod v zájmu boje proti terorismu, posilování krajní pravice a
oslabení demokratických základů Evropy, má asi pravdu. Já v tom však jako
demokrat žádné obohacení nevidím, protože jde o destrukci západní
demokratické kultury a hodnot. Evropa by se neměla vracet do středověku, i
když by to možná katolickému kléru mocensky vyhovovalo.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Věda konečně potvrzuje, že lidé mohou absorbovat energii a léčit jiné
lidi

Biologický výzkumný tým z Bielefed University učinil průlomový objev
ukazující, že rostliny mohou čerpat jako z alternativního zdroje energii z
jiných rostlin. Toto zjištění by mohlo rovněž nakonec mít významný
dopad na budoucnost bioenergie, když poskytne důkaz předvádějící, že i
lidé úplně stejně čerpají energii z jiných.

Členové biologického výzkumného týmu profesora Dr. Olafa Kruse poprvé
potvrdili, že rostlina, sinice Chamydomonas reihardtii, nejenže provádí
fotosyntézu, ale že má i alternativní zdroj energie: může ji čerpat z
jiných rostlin.

Tato výzkumná zjištění byla zveřejněna nedávno v on-line žurnálu
Nature Communications vydávaném renomovaným žurnálem Nature.

Květiny, aby rostly, potřebují vodu a světlo a lidé nejsou jiní. Naše
fyzická těla jsou jako houby, nasáváme z životního prostředí. „Právě
proto se určití lidé cítí v uspořádání určitých skupin nepříjemně,
když je tam nějaký nešikovný mix energií a emocí,“ řekla psycholožka
a energetická léčitelka Dr. Olivia Barder-Lee.

Rostliny provádí fotosyntézu pomocí oxidu uhličitého, vody a světla.
Profesor Dr. Olaf Kruse se svým týmem v sériích experimentů kultivoval
mikroskopicky malé sinice druhu Chamydomonas reinhardtii a pozoroval, že když
se potýkaly s nedostatkem energie, tak tyto jednobuněčné rostliny místo
toho energii čerpaly z celulózy sousedních rostlin. Tajné enzymy této
sinice (tzv. celulózové enzymy) ‚tráví‘ celulózu jejím štěpením na
krátké cukry. Ty jsou pak transportovány do buněk a přetvořeny na zdroj
energie: sinice mohou tedy pokračovat v růstu. ‚To je poprvé, kdy bylo
takovéto chování potvrzeno u rostlinného organismu,‘ říká profesor
Kruse. ‚To, že sinice umí trávit celulózu, odporuje všem předchozím
učebnicím. V určité míře vidíme to, že rostlina jí rostlinu. Teď
vědci zkoumají, zda tento mechanismus lze nalézt i u jiných typů sinic.
Předběžná zjištění naznačují, že tomu tak je.

„Až energetické studie v příštích letech pokročí, nakonec zjistíme,
že se to promítá i do lidských bytostí,“ konstatuje Bader-Lee. „Lidský
organismus je do velké míry jako rostlina, vytahuje potřebnou energii, aby
ukojil emocionální potřeby, čímž může v podstatě energetizovat buňky
nebo způsobit nárůst kortizolu a buňky podle toho, jaký je emocionální
spouštěč, rozštěpit.“

Bader-Lee naznačuje, že obor bioenergie se teď teprve vyvíjí a že studie o
rostlinném a živočišném světě se brzy promítnou do předvedení toho, co
bylo zatím považováno za metafyzickou energii – tu, kterou se lidé mohou
vzájemně léčit prostým přenosem energie zrovna tak, jako to dělají
rostliny. „Lidé mohou absorbovat a léčit jiné lidi, zvířata a jakoukoliv
část přírody. Proto je pobyt v přírodě pro mnohé lidi často
povznášející a energetizující,“ uzavírá to.

Zde je pět energetických nástrojů použitelných k vyčištění vašeho
prostoru a k zabránění energetického vyčerpávání spolu s uvolňováním
lidské energie:

Zůstaňte soustředěni a uzemněni. Když jste soustředěni na své
spirituální já (místo na svůj analyzátor či na své ego), tak okamžitě
ucítíte, pokud něco vstoupí do vašeho prostoru. Když jste plně uzemněni,
tak můžete snadno uvolňovat energii jiných lidí a jejich emoce svedením
svou zemnící šňůrou.

Držte se ve stavu nekladení odporu. To, čemu klademe odporu, uvázne.
Cítíte-li se poblíž určité osoby nebo v nějaké skupině nepříjemně,
nepřecházejte kvůli vlastní ochraně do odporu, protože tím jen tu cizí
energii ve svém prostoru podržíte uvázlou. Přejděte do stavu bez odporu
představou, že vaše tělo je čisté a průhledné jako čistá sklenice vody.
Tímto způsobem, pokud na vás někdo vrhne nějaké oslabení, ho necháte
skrze sebe projít.

Udržujte si vlastnictví prostoru své osobní aury. Všichni máme
energetickou auru obklopující naše tělo. Pokud tento osobní prostor
nevlastníme, jsme vstupem cizí energie do něj zranitelní. Uvědomujte si
hranice své aury (asi tak v dosahu vaší paže kolem vašeho těla všude
kolem vás i nad sebou a pod sebou) a používejte toho jako způsobu
vlastnictví svého osobního prostoru.

Dopřejte si energetickou očistu. Zlatá barva má vysokou vibraci, která se
hodí k očištění od cizí energie. Představte si hubici zlaté sprchy na
vršku své aury (pár stop nad hlavou) a otevřete ji, čímž umožníte, aby
čistá zlatá energie proudila prostorem vaší aury i těla a odtekla pryč
vaším uzemněním. Okamžitě se budete cítit pročištěni a občerstveni.

Zavolejte si svou energii zpět. Máme-li svou energii ve svém vlastním
prostoru, je tu méně místa pro vstup jiných energií. Když se ale
soustředíme na jiné lidi a projekty, tak občas šplícháme svou energií
kolem sebe. Vytvořte si představu čistého zlatého slunce několik stop nad
svojí hlavou a nechte ho fungovat jako magnet, co přitahuje všechnu vaši
energii zpět do sebe (a to ji v sobě vyčistí na zlatou energii). A pak si ji
stáhněte dolů vrškem své aury do svého tělesného prostoru, čímž se
vaše energie zase uvolní do vašeho osobního prostoru.

Zdroj: preventdisease.com

Composite Start

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
V LLR prohlásili, že OSU přivážejí střelivo do Donbasu

Ukrajinské ozbrojené síly přivážejí střelivo do Donbasu, řekl v neděli
novinářům oficiální mluvčí Lidové milice jednostranně vyhlášené
Luhanské lidové republiky Andrej Maročko.

„Vedení OSU zvyšuje zásoby střeliva s cílem provádění provokačních
akcí vůči Lidové milici LLR a pokračování ostřelování území
republiky," řekl Maročko.

Upřesnil, že podle údajů Lidové milice do zóny odpovědnosti 80. brigády
OSU dorazila kolona techniky, složená ze čtyř náklaďáků URAL a tří
obrněných transportérů BTR-80.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Defense News: Američtí vojáci se obávají opakování krachu F-35

Kvůli problémům se stíhacím bombardérem páté generace F-35 se američtí
vojáci obávají, že ve vývoji letadla příští generace může zase dojít
k nějaké chybě, konstatuje americké vydání Defense News.

„Je to pravděpodobně jediné, co vědí vojáci o budoucí stíhačce:
projekt musí být úspěšnější než F-35," píše vydání.

Nicméně američtí vojáci aktivně posuzují, co se má udělat, aby se
neopakoval případ s F-35, a jak se vyhnout ještě jednomu projektu
ztělesněnému navzdory vytčeným úkolům a termínům s překročením
rozpočtu.

Zejména nynější ředitel projektu F-35 generálporučík vojenského
letectva Christopher Bogdan radí, aby si to vše dobře rozmysleli, než
zahájí práci na projektu nového letadla. „Musíme jaksepatří promyslet,
co skutečně potřebujeme od stíhačky šesté generace, a nakolik jsou
totožné potřeby námořnictva a letectva," vysvětlil.

Podle jeho slov, mají být letouny vyvíjeny hned pro několik druhů vojsk:
„není to ani dobré, ani špatné, je to složité."

Připomněl, že v devadesátých letech, kdy se o projektu F-35 pouze mluvilo,
byl vytčen cíl získání společného letadla pro námořní a letecké
ozbrojené síly, pro námořní pěchotu a dokonce pro spojence USA.

Učiní-li Pentagon volbu ve prospěch víceúčelové stíhačky šesté
generace v několika verzích, budou vojenské úřady muset přistoupit na
vážnější ústupky než při realizaci 400 miliardového projektu F-35,
vysvětlil generálporučík.

„Dosažení kompromisu je obtížné, když jde o miliardy dolarů," řekl.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Myslí si, že nesou pochodeň, ale je to plamenomet. Komsomolci politické
korektnosti, rozčílil se novinář

Redaktor MF Dnes Milan Vodička se zamyslel nad tím, zda Jan Žižka nebyl
černoch. Jak k tomu dospěl? Na základě počítačové hry s dějem v
Posázaví v roce 1403. Ajatolláhové korektnosti z ciziny totiž kritizují,
že v této počítačové hře nejsou černoši, píše Vodička.

Jak Vodička dodává, to, že u nás na venkově ve středověku černoši
nebyli, víme. „Zkuste proti tomu něco pípnout a ajatolláhové politické
korektnosti vás setřou, že jste rasisté, xenofobové a taky nacisté. Je
úplně jedno, že víte, že tady opravdu nebyli. Máte se tvářit, že tady
byli, a basta,“ poznamenal ke hře Kingdom Come: Deliverance odehrávající
se v roce 1403 v Posázaví.

„Je to celosvětový hit – a tudíž i po celém světě zní kritika, že
tam nepobíhají lidé s jinou barvou pleti,“ komentuje Vodička s tím, že
tvůrci hry se brání a říkají, že tady tenkrát žádní barevní lidé
nebyli. Nechali si na to udělat studii, poradce jim dělali historici s
akademickými tituly.

„Historici mají pravdu. Přemysl, Křesomysl, Václav, Karel, Žižka,
Zikmund. Samí bílí Evropané. Žádný černoch. Dokonce ani Hispánec nebo
Arab. Snad jen Jan Roháč z Dubaje, to zní nadějně... Prostě nic tu není.
Nějak jsme asi zaspali dobu. Naštěstí v cizině to za nás vědí všechno
líp,“ poukazuje na diskuse Vodička.

„Hojně citován je jakýsi historik Sean Miller specializující se prý na
náš region. Logika a fakta stojí za to: děj hry se odehrává na spojnici
Prahy a Olomouce, tudy prý vedla Hedvábná stezka. ‚Co když tudy
procházela skupina Afričanů,‘ říká Miller, ‚přenocovala v hostinci a
bylo z toho těhotenství? Na to stačí dokonce jediná noc.‘ To je věda!“
píše Vodička.

„Počítačová hra je najednou nejen o historii, je také o hlouposti a
novodobém komsomolství. Díky ní zjistíte, že existuje blog, na němž
Dänikenové hyperkorektnosti hledají středověké malby svatých s tmavými
obličeji, čímž chtějí dokázat, že tady bylo mnohem víc černochů, než
si myslíme. Zvláštní je, že Afričanům je to jedno. Procestoval jsem
každou druhou zemi Afriky, ale na něco takového se mě tam nikdo nikdy neptal,“
poznamenal Vodička se slovy, že jen my si vyrábíme umělé starosti a
falešné pravdy.

„Novodobí komsomolci si myslí, že jsou světlonoši lepších zítřků,
věří, že nesou pochodeň, ale je to plamenomet. Předělávají dějiny k
současnému obrazu a podle momentálních představ. Upravují si fakta jako
modelínu podle potřeby a ještě vás popotahují, že to nechcete přijmout,“
uzavřel.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Přestaňte už fňukat, je to váš prezident. Ostrý vzkaz odpůrcům Trumpa
od syna významného prezidenta

Nejstarší syn Ronalda Reagana Michael ve svém včerejším komentáři
vzkazuje odpůrcům Donald Trumpa, aby se smířili s výsledkem prezidentských
voleb a přestali se chovat jako malé děti. Jeho výzva však míří nejenom
na demokraty, ale i k těm republikánům, kteří nemohou Trumpovi stále
přijít na jméno.

„Je po všem. Tak proč se lidé stále dohadují nad tím, co řekl Donald
Trump před třemi týdny? Proč demonstranti páchají násilnosti v ulicích
našich měst a usilují o revoluci? Všechny dohady skončily ve středu ráno,
když byly sečteny všechny hlasy a Trump vyhrál,“ píše Reagan s tím, že
Trumpův úspěch je šokující, úžasný, působivý a historický. „Miliardář,
který neměl žádnou ideologii a dávala se mu prakticky nulová šance,
dokázal porazit establishment, média, sociology i finanční trhy.“

„V liberálních médiích uslyšíte nářky nad tím, že nikdo takový
úspěch nečekal. Samozřejmě, že ne. Však to jsou také liberálové. Ve
skutečnosti si Trump dokázal přisvojit témata, o kterých se nejenom v
rádiu mluví už čtvrtstoletí. Od stavby zdi na hranicích s Mexikem, přes
nutnost snížit daně, Obamacare, až po islámský terorismus. Vyhrál proto,
že o těchto tématech otevřeně hovořil s lidmi. Jeho voliči se stali
posluchači těchto rozhlasových diskusí.“

„Musíte se s vítězstvím Donalda Trumpa naučit žít, vy všichni, kdo
pracujete v liberálním médiích a Hillary vám svojí překvapivou porážkou
zlomila srdce. A to samé platí pro vás, rozčílená děcka Bernieho Sanderse.
Bez ohledu na to, jak moc jste se obávali nebo nenáviděli Trumpa ještě
před několika dny, protože od ledna to bude i váš prezident,“ píše
Michael Reagan, který je častým hostem v rádiu a jeden čas dokonce vedl
svoji vlastní show.

Celý text v angličtině je ZDE.

Reagan nabádá zklamané voliče Clintonové, aby už hodili minulost za hlavu
a snažili se udělat vše pro to, aby byly Spojené státy skvělou zemí. Na
druhou stranu připouští, že to patrně mnozí nedokážou. „Ale co budou
tedy v příštích čtyřech letech dělat? Přidají se k protestním
pochodům? Budou sedět a čekat, že Trump udělá všechno sám? Chtějí být
vůbec užiteční? Pokud ano, tak by měli přestat řešit prezidentskou
kampaň. Váš favorit prostě prohrál, tak se s tím smiřte.“

Jak Reagan dodává, před čtyřmi a osmi lety zase prohrál favorit
republikánských voličů. „A my jsme se s tím také naučili žít. Ale
teď pro změnu uspěli na všech frontách republikáni. I ti, co nenáviděli
a doposud nenávidí Trumpa, teď mají celé čtyři roky na to, aby uvedli do
praxe všechno, co může z jejich pohledu Ameriku posunout dopředu,“ uvádí
Reagan a připouští, že to bude složité, když jdou proti Trumpovi i
samotní členové republikánské strany.

„My republikáni bychom teď měli ponechat stranou, co si myslíme o
občasných rasistických prohlášeních Trumpa, o jeho narcismu a vulgaritách.
I s tím vším jej přece řadíme nad Hillary Clintonovou. I ve svých
nejhorších chvílích byl Trump přívětivější, než kdy Hillary mohla
být. A to je také důvod, proč nakonec neuspěla,“ konstatuje Reagan jr. A
posílá všem republikánům i demokratům, kteří nechtějí dál žít v
Americe kvůli vítězství Trumpa, závěrečný vzkaz.

„Opusťte ulice a vraťte se zpátky do práce, pokud ji máte. Vraťte se
zpátky do škol, pokud se chcete něco naučit. Přestaňte páchat
výtržnictví a zanechte všech dalších emotivních výlevů. Stejně tak už
skončete se vším tím fňukáním a konečně dospějte. Takhle to prostě
funguje každé čtyři roky.“

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Za 37 let života v Německu jsem tohle nezažil. Já bych řval. Otevřená
zpověď krajana

ROZHOVOR Trojí zemské volby ve Spolkové republice Německo na konci tohoto
týdne pořádně zamíchají figurkami na politické šachovnici. Je o tom
přesvědčen v Hannoveru žijící český exilový spisovatel Luděk Frýbort.
Přitom ale nevěří tomu, že by mohly znamenat pád kancléřky Angely
Merkelové. Nejmocnější evropská politička podle jeho názoru sama
neodstoupí, ani kdyby jí nezdary a blamáže sahaly až nad hlavu. Za 37 let
života v Německu totiž ještě nezažil na tamní politické scéně osobu
tak urputně ješitnou.

Dá se v Německu po prvních více než dvou měsících letošního roku
pozorovat, že se vlivem silvestrovských událostí v Kolíně nad Rýnem
změnila atmosféra ve vztahu k migrační krizi?

Určitě to byl velmi výrazný mezník. O čem se doposud jen šuškalo mezi
známými, se teď zplna potvrdilo: že policie měla příkaz dbát nejvyšší
zdrženlivosti ve všem, co se nějakým způsobem týká uprchlíků.
Nezasahovat buď vůbec, nebo nanejvýš opatrně, v tiskových komuniké
neuvádět etnickou či náboženskou příslušnost. Sami příslušníci
policejních sborů se zdráhají zasáhnout, aby si nevysloužili nařčení z
rasismu; a poslušný tisk se vyhýbá všemu, co by mohlo usvědčit z omylu
kancléřčinu politiku přijímání uprchlíků bez rozdílu a bez
přezkoumání. Zvlášť když události v Kolíně nad Rýnem nebyly jediné;
postupně vycházejí najevo i další případy sexuálního obtěžování
žen muslimskými mladíky, v Hamburku a mnoha dalšch místech, teď naposledy
v Kielu. Nálada ve veřejnosti se rychle mění, od zdráhavé tolerance k
poznání, že máme co činit s projevy nám cizí, našimi hodnotami
opovrhující civilizace.

Jsou blížící se zemské volby v Sasku-Anhaltsku, Badensku Württembersku a
Porýní-Falci brány veřejností a médii jako test pro kancléřku Angelu
Merkelovou, že by v důsledku neuspokojivých výsledků mohla být ohrožena
její pozice?

Zejména jsou tak brány zástupci tradičních stran, propojených s politikou
paní Merkelové. Vědí, že padne-li ona, končí definitivně i jejich
vlastní kariéry; to vědomí se obráží ve stále křečovitějším
osočování každého, kdo si dovolí projevit neschválený názor. Místo
argumentů nadávky, místo demokratické diskuse nasazování psích hlav
nacismu, tak daleko to dopracovali představitelé oficiální politiky v obavě
o své prebendy. Jak oprávněná je ta obava, se zatím zdráhám předvídat.
Jistěže trojí zemské volby pořádně zamíchají figurkami na politické
šachovnici, že by ale mohly vést k odstoupení paní Merkelové, jak se
mnozí těší, se nedomnívám.

Sama neodstoupí, ani kdyby jí nezdary a blamáže sahaly až nad hlavu –
ještě jsem nezažil na německé politické scéně osobu tak urputně
ješitnou – a k sešití koalic od krajních levičáků přes zelené až po
liberály budou při všem očekávatelném poklesu hlasy ještě stačit. Jinak
je obtížné cokoli předvídat. Průzkumy voličských nálad jsou
neprůkazné; v atmosféře, kdy projevení nesouhlasu s oficiální linií má
za následek označení za hnědou pakáž – braunes Pack, je třeba už
pořádného kusu občanské kuráže k přiznání skutečného názoru.
Jediné, co bych pokládal za téměř jisté, je nízká až velmi nízká
volební účast: velká část občanstva nenalezne dost přímosti, aby
hlasovala proti merkelistické politice, ale nebude hlasovat ani pro ni. Nu,
uvidíme už o víkendu.

Co si myslíte o Alternativě pro Německo, předsedou jejíž bavorské
organizace je rodilý Čech Petr Bystroň?

V každém případě představuje AfD zatím jedinou alternativu k tradičním,
silně již zdiskreditovaným stranám. Nedovedu odhadnout, jak dalece jí
uškodí záměrné házení do jednoho pytle s neonacistickou partají NPD,
nicméně bych očekával výsledky o čtvrtinu až třetinu vyšší, než
jaké vycházejí průzkumným agenturám.

Existuje nyní v Německu reálná politická síla nebo takový politik, co by
dokázal nastolit v otázce přijímání migrantů vládu zdravého rozumu?

No právě. Za takovou politickou sílu lze pokládat bavorskou odnož
vládního uskupení CDU/CSU s jejím předsedou Horstem Seehoferem. Kdyby se
rozhodl rozšířit působnost své CSU na celé Německo – ale to bych
předpokládal spíš ve spolkových volbách v únoru příštího roku –
měl bych po problému, koho volit. Jde ovšem o to, kam a k čemu se do té
doby vyvine uprchlický problém a jestli předpokládatelný obrat německé
politiky bude ještě něco platný.

Pondělní mimořádný summit zemí EU s Tureckem zatím žádné konkrétní
závěry, zdá se, nepřinesl, ale i tak to vypadá, že by mohlo dojít na tzv.
plán B Visegrádské čtyřky, tedy uzavření balkánské trasy pro migranty.
Jak byl vůbec tento konkurenční záměr k plánu kancléřky Merkelové po
svém zveřejnění v Německu přijímán?

Dostalo se mu pozornosti, a to dosti napěněné. Skeptický postoj
východoevropských zemí k chaotickým, polovičatým, každou chvíli jiným
návrhům řešení, vyvolává u konformních politiků záchvaty
netrpělivosti: když to nechce jít po dobrém, musí to jít po nedobrém,
například seškrtáním evropských subvencí. Nu, co by se mě týkalo,
nepokládal bych to to za velkou katastrofu, beztoho se peníze z evropských
kasiček obvykle rozfrndají za všelijaká golfová hřiště a podobné
ničemnosti. Ale to jen tak mimochodem. Zajímavější je, proč hranice skepse
probíhá právě podél někdejší železné opony, a to i včetně
německého východu. Nejspíš proto, řekl bych, že tamní národy si
dostatečně užily existence pod komandem komunistické ideologie a nejsou
chtivé reprízy v rouše politické korektnosti.

V jednom ze svých komentářů jste na serveru Neviditelný pes napsal, že
Evropa je příliš malé krmítko, než aby uživila všechny hladové ptáčky
světa. Ale když v zemích, odkud lidé odcházejí, panují iluze o tom, že
se na bohatém Západě budou mít ne lépe, ale skvěle, jak těm lidem v
cestě k onomu vytouženému krmítku lze zabránit?

Třetí možností je učinit ráj méně rajským. Snížit na minimum
finanční výpomoc, nahradit ji poukázkami na nejnutnější zboží a služby,
zrušit různé bezplatnosti – veřejná doprava, právní zastoupení etc.,
jistě by se také o tom v domovských zemích roznesla zvěst. Nehledě k tomu,
že poskytování toho či onoho zdarma je to nejhorší, čím západní vlády
mohou uprchlíkům posloužit, vytvářejíce a podporujíce v nich almužnickou
mentalitu. Ne. Všechno má svou cenu a za všechno se musí platit, mělo by
jim být vštěpováno hned po příchodu. Čtvrtou metodu, stavbu hraničních
plotů a zostřené přijímací procedury si nechávám až nakonec; mohou
zadržet nejsilnější nápor, jsou to ale opatření nouzová a nedají se
praktikovat trvale.

Může vůbec hříšně bohatý Západ, jak bývá někdy označován, nějak
pomoci chudým zemím, když se národy Afriky a jiných bědných končin
rozmnožují zběsilým tempem a jejich chudoba tím jen vzrůstá?

Odpověď je prostá: nemůže. I kdyby se Západ celý rozdal, nepomůže
řečeným národům ani za pětník, jako už každá skutečně účinná
pomoc musí vyjít ze sebe sama. Leda vázat poskytnutí rozvojové pomoci na
omezení porodnosti, ale abych se přiznal, v možnost takového opatření či
dokonce v úspěch nevěřím. Bohužel.

Zastánci přijímání migrantů často argumentují tím, že Západ je tak
bohatý protože kořistil z nerostného bohatství Země, že průmyslové
země způsobily spalováním fosilních paliv takovou koncentraci oxidu
uhličitého, jaká tu nebyla za poslední tři miliony let, zatímco chudé
země se na tomto vývoji podílely zanedbatelnou měrou. Nesouvisí s tím
očekávání migrantů po příchodu do Evropy, že Západ se o ně musí
postarat, že i oni mají nárok na to se mít tak dobře jako lidé v Evropě?

To je, abych se tak decentně vyjádřil, typický politicko-korektní žvást.
Snadno vyvratitelný, ale omílaný s vytrvalostí pouťového flašinetáře.
Kdyby tomu tak bylo, musely by být africké a jiné země, zbavené
koloniální nadvlády, nesmírně bohaté, majíce teď všechen užitek z
těžby nerostů jen samy pro sebe. Ale nejsou. Nejvyšší prosperity dosáhly
naopak evropské státy poté, co se vzdaly přímého dohledu nad zmíněnými
zeměmi, i jest patrno, že to s tím kořistěním nebylo tak výnosné.
Nerostné bohatství je předmět obchodu jako každý jiný a zemím
nerozvinutého světa z něj plyne nemalý užitek, jenže zpravidla do
nepravých kapes. Toho nechme. Jsou země plné nerostného bohatství,
například Kongo, a přesto chudé jako příslovečná kostelní myš. Jsou
země nemající nerostné bohatství vůbec žádné, například Dánsko, a
přesto prosperující a blahobytné.

Co se koncentrace kysličníku uhličitého – zůstávám při tomto
starobylém označení – týče, lze provést poměrně jednoduchý experiment.
Kdo máš počítač, klikni si nejprve u hesla zatížení atmosféry: objeví
se křivka, jdoucí v mírném vzestupu plynule zhruba do roku 1850, načež se
začne lámat, až vystřelí prudce vzhůru u letopočtu 1950. Klikněme si
znovu, tentokrát u hesla vývoj světové populace. Obdržíme tutéž křivku
a týž strmý vzestup, od jedné miliardy duší téhož roku k dnešním sedmi
a čtvrt miliardám. Vydělíme-li tuny znečištění počtem světového
obyvatelstva, ukáže se, že v přepočtu na hlavu… kleslo na třetinu.
Stačí? Asi jak komu.

U nás nedávno odvysílala televize Prima reportáž o skupině iráckých
migrantů, z nichž jeden mluvil o bytech, které jim v centru města vyčlenila
jihlavská radnice, jako o přemalovaném kravíně. Nezapomněl zdůraznit, že
není jen tak někdo, že by ze svého platu ředitele školy v Iráku uživil
pět českých rodin, takže když nebudou spokojeni, vrátí se do Iráku. Je
možné, že by se v německých mediích objevil podobný příběh?

Nikomu není bráněno, aby se vrátil do země otců svých, když mu
přidělený byt připadá jako přemalovaný kravín. Asi doma bydlel v
mramorovém paláci. A když pan bývalý ředitel irácké školy uživí pět
českých rodin, jistě by snadno uživil i svou vlastní. Jsme – a nejen v
těchto případech – svědky kombinace orientální bájivosti, vysoké
náročnosti a minimální připravenosti k vlastnímu přičinění. Jakožto
někdejšího uprchlíka mě to štve, že bych řval. Mám v dobré paměti,
jak jsem se na svůj nezákonný skutek připravoval, informace sháněl, jazyky
učil – nevěda, ve kterém koutě světa mě osud upustí, svou
profesionální kvalifikaci vybrušoval, všechny myslitelné eventuality v
úvahu bral včetně té, že budu někde kopat díry a tlačit vozejky, jen
abych připravil našemu synkovi slušnější život, než jaký jsem vedl sám.
A tady si někdo přijde bez přípravy, bez použitelné kvalifikace, bez
jazykové vybavenosti, bez dokladů, a je samý nárok a samá nespokojenost. I
byl bych takovéto rady: přijměte, naši milí hosté, pomoc do začátku, ale
na vlastní nohy se musíte postavit sami. Kdo toho není schopen nebo k tomu
není ochoten, učiní nejlíp, když požádá o zpáteční letenku do země,
z níž nikdy neměl odcházet.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Kohlíček k aktérům na Staromáku: Ukázali tam obsah svých "velkých
myšlenek". Pasují se do role intelektuální elity, přitom předvedli jen
exkrementy

ROZHOVOR „Nedomnívám se, že protesty proti Zemanovi ustanou.
Předpokládám totiž snahu těch, kterým leží v žaludku, o další
vystupňování mnohdy i velmi nechutných protestních aktivit u
příležitosti 17. listopadu. To, co předvedli na Staroměstském náměstí,
ovšem ukazuje plasticky obsah jejich ´velkých myšlenek´. Je to smutné,
když ti, kteří se pasují do role intelektuální elity, nakonec předvedou
pouze exkrementy,“ říká europoslanec KSČM Jaromír Kohlíček na adresu
těch, co se sešli v den státního svátku 28. října na Staroměstském
náměstí, kde si vylévali srdce kvůli Miloši Zemanovi.

V posledních týdnech se toho stalo hodně - návštěva dalajlámy v Česku,
jeho pozvání od ministra Hermana na půdu ministerstva, prohlášení
ústavních činitelů k Číně a jeho kritika, kauza Brady, demonstrace na
Staroměstském náměstí... Co z toho všeho lze vyvozovat?

Blíží se prezidentské volby. Sice příští rok to ještě nebude, ale po
úspěchu nejrůznějších nepolitických uskupení při krajských volbách
jsou někteří lidé, kteří o sobě prohlašují, že jsou politici, zcela v
zajetí představy o vlastní velikosti a úspěchu. Lidovci skutečně, jako
jediná tradiční politická strana, uspěli jak v krajských, tak v
senátních volbách. Nechci posuzovat, jestli je to způsobeno nízkou volební
účastí a „tvrdým jádrem“ jejich voličů, které k volbám přišlo,
nebo tím, že vždy hráli „všemi barvami“. Proto také už od vzniku
Československa byli téměř ve všech vládách. Lhostejno, zda to byly vlády
levicové či pravicové. Podobnou neurčitou charakteristiku má ovšem i
vítězné hnutí ANO, a to přes prohlášení paní místopředsedkyně
Poslanecké sněmovny o jejich „pravicovosti“. I další místopředseda
Sněmovny, vyznačující se pouze silným verbálním antikomunismem, nestojí
v čele politické strany, ale v pravolevých koordinátech nevyhraněného, ale
v krajských volbách úspěšného seskupení Starostové a nezávislí.

Poněkud překvapivým úspěchem je i zvláštní dvojice Okamura – Veleba,
která poměrně nečekaně pronikla do většiny krajských zastupitelstev.
Zdivočelí pohrobci Václava Havla, které nazývá Miloš Zeman Pražská
kavárna, se za této situace vzestupu netradičních politických subjektů
rozhodli jednat. Kuriózní figura pana pátera na ministerském postu se k tomu
výborně hodí. Provázky kamsi do pozadí naznačují, tentokrát méně
okatě, kdo asi vše diriguje... ale turisté na Staroměstském náměstí se
opět nestačili divit. Sice neutíkali jako při příjezdu páně Konvičkovy
skupiny, ale ani tak nevycházeli z údivu. A to netušili, že poněkud
koktající moderátor na pódiu „chce vyhrát prezidentské volby už v
prvním kole, aby se ušetřily peníze“.

Ze zahraničí to vypadá, že se Češi zbláznili. Vycházejme ovšem z toho,
že přestože ve Spojených státech - a dokonce i ve Velké Británii nemluvě
o Francouzích - občané těžko hledají Českou republiku na mapě, že jsme
se i přesto proslavili. Sice nikdo neví, oč se jedná, ale něco tak
exotického turista jinde nezažije. Neúcta těch, kteří v roce 1992
společně s Václavem Havlem rozbourali Československo, k výročí vzniku
republiky a symbolu tohoto státu, tj. úřadu prezidenta, je totiž věcí ve
světě zcela nepochopitelnou.

Může mít návštěva dalajlámy v Česku a jeho přijetí ministrem Hermanem
nějaký dopad na Českou republiku co se týče ekonomické oblasti? Již jsme
třeba zaznamenali, že ministr zemědělství Marian Jurečka (KDU-ČSL) nejede
do Číny, protože prý tamní vláda schůzku zrušila...

Ministr Jurečka do Číny jistě pojede. Česká republika je jeden z několika
desítek států, které mají s Čínou nevyrovnanou obchodní bilanci. Je ale
zájmem České republiky, aby se to změnilo. Pokud to pan Herman nepochopil a
vedení lidovců za ním stojí, potom je to sice smutné, ale pan ministr přes
všechna rozporná prohlášení do Číny brzy vyrazí. Jestliže 51 států
má s Čínou dohodu o „strategickém partnerství“, přičemž jednou ze
základních podmínek takového partnerství je politika jedné Číny, není
možné, aby byl dalajláma přijat jinak, než neoficiálně. Pokud to host
Sudetoněmeckého landsmannschaftu nepochopil, je podivné, že je stále
ještě ve vládě. Pokud to ale pochopil, je jeho přítomnost ve vládě
ještě méně žádoucí. Ovšem to si musí srovnat ve svých hlavách vedení
současné vládní koalice a především Bohuslav Sobotka sám. Preference
jako odraz nepříliš zdařilých tanečků, které se okolo lidovecké
eskapády odehrály, nám ukazují, že začíná předvolební kampaň pro
volby do Poslanecké sněmovny. Lidovci útočí, sociální demokraté jsou v
rozpacích a Babiš se upřímně baví a sleduje, jak mu ty preference stále
rostou... Odklad návštěvy pana ministra v Číně je zatím pouze opatrně
vztyčený prst vedení Říše středu. Nic víc, ale také nic míň.

Kauza s „nevyznamenaným“ Jiřím Bradym dokonce zapříčinila váhání
některých lidí a politiků, zda vůbec mají v den státního svátku na
Pražský hrad přijít. Někteří – jako například Jan Kačer – dumali
dokonce i o tom, zda si mají vyznamenání osobně převzít, neboť to je prý
do jisté míry jen záminka k tomu, abychom se ještě více politicky
fackovali... Co si lze z toho odvodit?

Jakákoliv záminka je dobrá k útokům na prezidenta. V České republice jsou
tisíce lidí, jejichž vzdálení strýčkové byli vězněni v koncentračním
táboře. Je pravda, že z těchto lidí jenom poměrně málo je anebo bylo
ministrem vlády České republiky. A jen jediný si dovolil vymáhat
dryáčnickým způsobem nejvyšší státní vyznamenání pro svého
příbuzného. Tím nezpochybňuji utrpení vězňů koncentračních táborů,
jenom je zvláštní, jak kreativně je možné přistupovat k obohacení
kampaně proti prezidentovi.

A pokud jde o to „politické fackování", tak na vrub toho mám již nějakou
dobu dojem, že panu rektorovi Masarykovy univerzity Brno je líto, že je málo
vidět. Jeho exkolega, předseda ODS Fiala přece jenom vystupuje v Parlamentu a
hodnotí relativně měkký dopad ODS po katastrofickém poklesu v minulých
dvou letech, zatímco chudák pan Bek se může leda tak zviditelnit alespoň
krátce před Mikulášem. Konečně. Proto si to vychutnává. Namísto toho,
aby společně s kolegy, rektory univerzit, měl snahu změnit klesající
prestiž univerzit zlepšením kvality výuky či případně přemýšlel o tom,
jak dosáhnou toho, aby profesoři mohli být pro studenty skutečně kladným
příkladem, snaží se odstranit toho, kdo jej oprávněně pokáral.
Vytvořená hysterie kolem „strýčka-nestrýčka“ pak vskutku mohla
znejistit i některé z vyznamenaných.

Vy osobně jste na Pražském hradě v den 28. října byl. Pozoroval jste v
zákulisí nějaké napětí? Událo se pak na recepci něco pozoruhodného,
hovořili například mezi sebou politici o kauze Brady?

Pro mne nejpozoruhodnějším byl fakt, že mezi vyznamenanými byli tentokrát
tři lidé, které osobně znám a kterých si velmi vážím. Byl to můj
nedávno zesnulý kolega Josef Mandík, paní velvyslankyně Eva Filippiová a
Štěpán Popovič. Se všemi jsem se v uplynulých letech měl možnost
pracovně setkat a jejich práci vysoce oceňuji. Přiznám se ale, že kauza
Brady při rozhovorech s kolegy na přetřes nepřišla. Ani žádný ze
zahraničních diplomatů toto téma přede mnou neotevřel. Ze slov některých
přítomných ale bylo patrné rozčarování z výsledků senátních voleb. No
a prezidentův projev? Ten byl netradičně koncipován jako zdůvodnění
udělení vyznamenání.

Miloše Zemana přinesli na Hradčanské náměstí znázorněného jako
exkrement. Jistá část společnosti ho velmi nenávidí a dává to velmi
jasně najevo. Zaslouží si to prezident? Mohou v příštích týdnech
protesty proti němu sílit?

Nedomnívám se, že protesty proti Miloši Zemanovi ustanou. Předpokládám
totiž snahu těch, kterým leží v žaludku, o další vystupňování mnohdy
i velmi nechutných protestních aktivit u příležitosti 17. listopadu. Toto
datum je tradičně vzpomínkou na protesty studentů proti likvidaci
Československa, a byl bych překvapen, kdyby odpůrci Miloše Zemana tento den
nezneužili k dalším nechutnostem. To, co předvedli na Staroměstském
náměstí, ovšem ukazuje plasticky obsah jejich "velkých myšlenek". Je to
smutné, když ti, kteří se pasují do role intelektuální elity, nakonec
předvedou pouze exkrementy.

Ano, tábory antizemanovců a přívrženců Miloše Zemana se do sebe zakusují
čím dál více a dokonce to podle mnohých pozorovatelů může vést až v
nějaký nový Majdan, který prý bude mít křest ve vámi zmiňovaný
památný den 17. listopadu...

Dějiny se mohou opakovat, ovšem klasik říká, že podruhé jako fraška.
Finanční zázemí organizátorů kampaní proti Miloši Zemanovi je
dostatečné, ale nemyslím si, že fašistický převrat, který je nazýván
„Majdan“, může být u nás napodoben. Rozklad naší společnosti,
alespoň doufám, nedospěl do podobného stádia jako na Ukrajině.

Do dění nám každopádně vstoupili umělci. Třeba Vojtěch Dyk, Jiří
Bartoška a další varují před ohrožením našich svobod a před posunem na
Východ. Česká divadla se údajně „chtějí otevřít svobodnému dialogu“.
Je to od nich správné, či přehnané?

Je správné otevřít se svobodnému dialogu, ale je špatně, když snaha o
dialog již na Staroměstském náměstí přecházela do snahy o fyzické
napadání a umlčování těch, kteří hájili prezidenta. Někteří
představitelé divadelníků trpí opakovaně pocitem výlučnosti a jejich
vyhlášení to dobře ukazují nejen v tomto případě. V minulosti umělci
skutečně posouvali národ dopředu. Dnes se bohužel stávají oběťmi iluze
o vlastní výlučnosti a tato akce je obrazem jejich odtrženosti od reálného
života za branami divadel a kaváren.

V souvislosti se zmiňovanou akcí na Staromáku se objevily některé rostoucí
politické hvězdy. Ať je to Petr Gazdik, či Michal Horáček anebo Daniel
Herman, všichni najednou sklízí rostoucí ovace liberálně-pravicových
kruhů. Čeká je zářná budoucnost?

Domnívám se, že témata, s kterými pánové vystupují, dopadnou dříve
nebo později podobně jako čínská kulturní revoluce. Dnes sice vyhlašují
heslo „Palte na štáby“ a snaží se kácet ikony, jejich nedostatkem je
však jakýkoliv pozitivní program. Politikáři jejich kalibru ovšem
skutečný program ani mít nemohou. Zdá se, že právě tohle je základní
problém současné české politické scény. Na jedné straně snaha bourat,
na druhé straně naprostá bezradnost a zjevná nepřítomnost jakéhokoliv
pozitivního programu. Hvězdné minuty takovýchto „osobností“ nebudou
dlouhé.

Všiml jste si toho, jak aktivisticky vstoupil do celého dění kolem Daniela
Hermana ministr zahraničí Lubomír Zaorálek, s nímž prý budou muset
ministři napříště své kroky na poli zahraniční politiky konzultovat?
Zaorálek po svých vládních kolezích chce, aby slíbili, že budou
dodržovat strategická usnesení týkající se zahraniční politiky. Není to
nějaká nová forma nesvobody, či přímo totality?

Má-li jakákoliv vláda fungovat, je nezbytné, aby se její členové dohodli
na některých zásadních otázkách. Mezi ně patří i směřování
zahraniční politiky. Tento problém řeší každá vláda a na přelomu
tisíciletí, zejména při úletech Václava Havla, byl zvláště palčivý.
Nedomnívám se tedy, že jde o nějakou novou formu totality, mám spíše
dojem, že jde o snahu alespoň v posledním roce tuto důležitou část
politiky státu lépe koordinovat. Každý z ministrů má svůj rezort a bylo
by jistě podivné, kdyby ministr zahraničních věcí začal určovat
zásadní otázky rezortu kultury. Je tedy logické, že tomu nemůže být ani
naopak. A osobně tuto iniciativu vítám.

Jste europoslancem, jezdíte hodně po světě... Všiml si tam někdo té
naší malé kauzy s neudělením vyznamenání pro Jiřího Bradyho? A pokud
ano, jak je to vnímáno? Všimla si tamní média vůbec nějakých tanečků
českých politiků na to, jak Čína pozvedla prst vůči ČR?

Reakce Číny na lidoveckou eskapádu prošla v zahraničí bez povšimnutí.
Kauzu kolem pana Bradyho sledují pouze úředníci kanadského ministerstva
zahraničí - s neporozuměním. Jinde budeme těžko hledat jakoukoliv zmínku
o dané záležitosti. V jiných zemích snahy dirigentů celého příběhu o
zmezinárodnění totiž zapadají v hlubokém stínu posledních dní
prezidentské volební kampaně ve Spojených státech, v diskuzích na téma
Brexit ve Velké Británii a přípravou volební kampaně ve Francii a
hledáním vhodného kandidáta na prezidenta v Německu. Nedělejme si iluze o
tom, že jakékoliv plácnutí do vody malého českého rybníčku rozčeří
hladinu světových oceánů.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ekonomka Šichtařová o smrti Kuciaka: Slušný člověk nečerpá dotace

Markéta Šichtařová se stejně jako jiné české osobnosti vyjádřila k
vraždě slovenského novináře Jána Kuciaka a jeho snoubenky. Ekonomka má za
to, že je to velmi smutná událost, která mimo jiné znovu dokazuje, jak
škodlivé je čerpání evropských dotací.

Policie tvrdí, že Ján Kuciak zaplatil svým životem za to, na čem pracoval.
Jedním z témat, kterému se věnoval, bylo také čerpání evropských
dotací. Ačkoli to ještě není stoprocentně potvrzené, Šichtařová
poznamenává, že čerpání evropských dotací může být pro někoho
natolik důležité, že se uchýlí i k vraždě.

Pokud se ukáže, že italská mafie byla v kontaktu s politiky, kteří pro ni
ovlivňovali rozdělování evropských dotací, půjde podle Šichtařové o
skandál obrovských rozměrů. Italská stopa skutečně je jedním ze směrů
vyšetřování, kterým se vydala slovenská policie.

„Takže zase zločin a zase podvod kolem dotací. Nemáme toho u nás málo?
Nečteme o tom skoro denně? Naštěstí u nás se kvůli dotacím dosud
nevraždí. Prý ale existuje i propojení slovenské kauzy do ČR,“ napsala
Šichtařová na blogu iDnes.cz

Celý komentář naleznete zde.

„Zastánci dotací teď jistě prskají, že dotace přeci špatné nejsou,
že špatní jsou jen lidé, kteří je ve velkém rozkrádají. A že kvůli
zločincům přeci nezrušíme tak dobrou věc. Ale to je omyl. Já tvrdím, že
dotace jsou špatné principálně. Jsou špatné, protože schopným berou a
neschopným dávají,“ pokračovala dáma.

Většina médií podle Šichtařové dotace vychvaluje, díky čemuž nejsou na
seznamu zlobivých serverů, kterým je údajně lépe se vyhýbat. Dotace
přitom nejsou nic jiného než daně Němců, Francouzů, Finů. Brusel
zkrátka vezme kus daní Němcům a pošle je do Česka, do Řecka. A po
Češích a po Řecích chce, aby k těmhle daním přidali něco ze svého.
Říká se tomu spolufinancování. Jenže Řecko často nemá kde brát, takže
to jeho ekonomickou krizi jen dál prohlubuje. Dotace tak podle ekonomky škodí
jak Němcům, tak Řekům.

Bohatší státy navíc dotace využívají jako bič na ty chudší. Pokud
nebudete tančit podle našich not, sebereme vám dotace, slyšeli jsme podle
ekonomky i my z Bruselu.

Tohle všechno ji vede k jednoznačnému závěru. „Slušný člověk nekrade
(a nečerpá).“

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
ČT litovala Jiřího Bradyho. A pak diváky dorazila šokujícím zjištěním
z naší historie

Reportéři ČT se ve svém nejnovějším vydání zaměřili na oslavu
státního svátku. Poukázali na to, že stejně jako loňské výročí 17.
listopadu se i letošní oslavy vzniku Československa nesly v duchu rozdělení
společnosti, aby vzápětí mapovali, zda otcem prvního československého
prezidenta Tomáše Garrigua Masaryka nebyl císař František Josef I.

Reportérka Tereza Strnadová nejprve připomíná, že letošní oslavy
výročí vzniku samostatného československého státu provázely protesty –
podobně jako v roce 1988, kdy tehdy vládnoucí komunistická strana po
dlouhých letech povolila jeho oslavu.

Tváří protestů se letos stal „nenápadný osmaosmdesátiletý muž, který
přežil osvětimský lágr“, Jiří Brady. Reportérka připomíná, že
Brady měl z rukou prezidenta Zemana převzít státní vyznamenání, ale
nakonec k tomu nedošlo. Hrad prý vzal úmysl ocenit Bradyho zpátky –
údajně kvůli tomu, že se Bradyho synovec a ministr kultury Daniel Herman
sešel s tibetským duchovním vůdcem dalajlámou. Toto tvrzení však hradní
osazenstvo odmítá.

„Jestli chtějí lhát, tak můžou, jak chtějí,“ uvedl k tomu Jiří
Brady s tím, že on i jeho manželka se zástupci Hradu mluvili, a tak není
pochyb o tom, že vyznamenání měl tento přeživší holocaustu dostat.

Strnadová prostřihem následně poukazuje také na prohlášení čtyř
našich nejvyšších ústavních činitelů, kteří se distancovali od
schůzky ministra Hermana s dalajlámou. Reportérka ukazuje i na to, že Čína
vzkázala, že čeká, že nezůstane jen u slov a vidět budou i reálné kroky.
Jaké konkrétní kroky Čína očekává, se dle Strnadové ukázalo vzápětí,
když Čína projevila zájem o zakázku na rozšíření jaderné elektrárny
Dukovany – bez výběrového řízení.

Strnadová uvádí, že na signatáře „podlézavé diplomatické nóty
Číně“, a to zejména na prezidenta Zemana, se snesla vlna kritiky napříč
celou společností. Pohoršení dávali najevo politici, umělci, akademici i
někteří představitelé církve. Mnoho z nich odmítlo přijít na ceremonii
na Hradě. Kdo na ni naopak zamířil, byli komunisté či režisér a zastánce
prezidenta Zemana Jiří Svoboda. Dění posledních dní ho utvrdilo v názoru,
že na prezidenta Zemana někdo cíleně útočí.

Na závěr reportérka poukazuje na to, že Brady si z Česka do Kanady veze
řadu jiných vyznamenání. „Dostal tolik jiných cen, že se mu snad ani
nevejdou do kufru,“ podotkl i dramaturg a moderátor pořadu Marek Wollner.

Pořad ke zhlédnutí ZDE

S výročím vzniku československého státu se pojila i druhá reportáž,
kterou Reportéři ČT ve svém nejnovějším díle odvysílali. V centru
pozornosti v ní stál první československý prezident Tomáš Garrigue
Masaryk.

„V poslední době i seriózní historici připouštějí možnost, že první
československý prezident nebyl ve skutečnosti synem panského kočího Josefa
Masaryka. Jedna z domněnek, které například věřil i bývalý velvyslanec
ve Vídni Jiří Gruša, tvrdí, že jím mohl být rakouský císař Franz
Josef,“ objasnil Wollner, podle něhož je to šokující hypotéza, která
spíš působí jako cimrmanovský žert. Její zastánci však prý mají pro
svou domněnku řadu argumentů.

Reportéři ČT se do celé věci snažili vnést světlo, když na základě
vědecké metody zkoumání DNA porovnali DNA jednoho z žijících potomků
rodiny Masaryků se vzorky DNA z šatů, které nosil Tomáš Garrigue Masaryk.
Takto měli zjistit, zda první československý prezident byl synem kočího
Masaryka. Závěr však nesdělili, výsledky zkoumání prý budou za tři
měsíce. Pokud by se stopy DNA neshodovaly, reportéři slibují, že si
posvítí na Habsburky.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Zeman se sešel s Gorbačovem. A ten na VIDEU učinil gesto vůči českým
novinářům

Někdejší prezident Sovětského svazu Michail Gorbačov dorazil na setkání
s prezidentem Milošem Zemanem. Pozdravil se s novináři a s prezidentem
Zemanem vedl přátelskou diskusi.

Prezident Miloš Zeman se setkal s mužem, který chtěl zreformovat Sovětský
svaz a nakonec přivodil jeho pád, Michailem Gorbačovem. Tím Michailem
Gorbačovem, který v 80. letech minulého století konstatoval, že se
Sovětský svaz nebude plést do dění v ostatních socialistických zemích. I
díky tomu možná sametová revoluce v Československu proběhla tak poklidně,
bez krveprolití a zásahu sovětských okupačních vojsk, která stále dlela
na našem území. Poslední vojáci z Československa odjeli až na počátku
90. let, když se Sovětský svaz už rozpadal.

Hradní mluvčí Jiří Ovčáček označil setkání Gorbačova a Zemana za
velmi přátelské.

„Byl to mimořádně přátelský rozhovor. Debata se vedla o mezinárodní
politice, o historii nebo třeba o osobnostech. Nechyběly také vzpomínky. Pan
prezident moc rád po šesti letech Michaila Sergejeviče viděl,“ napsal
Ovčáček.

Gorbačov se měl s Milošem Zemanem sejít už před časem, zdravotní stav mu
to ale nedovolil. Při setkání v Moskvě bylo na Gorbačovovi patrné, že
stále není zdravotně zcela v pořádku. Na setkání s Milošem Zemanem a s
českými novináři došel s pomocí bodyguardů, ovšem v dobré náladě.

VIDEO: S novináři se Gorbačov pozdravil a všem podal ruku

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Kiska to v televizi odpálil. Žádá zásadní rekonstrukci vlády, nebo budou
předčasné volby

Slovenský prezident Andrej Kiska se dnes vyjádřil k vraždě novináře Jána
Kuciaka a jeho přítelkyně Martiny Kušnírové. A to dosti razantně. V
souvislosti s tragickým činem je pro rekonstrukci vlády nebo pro předčasné
volby. Píše o tom server Echo24.cz.

Kiska při svém mimořádném vystoupení uvedl, že je situací v zemi
znepokojen. „Čekal jsem týden na to, jaké kroky vláda udělá. Jaké kroky
přijme, aby se pokusila zmírnit napětí. Zdá se, že se nic nechystá,
někteří rezignovali,“ podotkl Kiska, jenž přišel se dvěma řešeními.
Buď dojde k zásadní rekonstrukci vlády, nebo k předčasným volbám.

Kiska měl původně vystoupit až večer v televizním vystoupení, ve svých
názorech se ale podle svých slov rozchází s premiérem Robertem Ficem, a tak
se rozhodl vystoupit již odpoledne a sám. „Poslední, co naše společnost
potřebuje, je televizní divadlo v podání nejvyšších ústavních
činitelů,“ podotkl Kiska.

Původní text ZDE.

Také uvedl, že doufá, že případ řeší nejlepší vyšetřovatelé, u
nichž doufá, že se jim podaří celou událost vyřešit. „Když by se
motiv vraždy mladých lidí ukázal být jakýkoliv, velké množství lidí je
přesvědčených, že tato tragédie odráží slovenskou vládu. To je hrozná
vizitka naší republiky po 25 letech existence,“ dodala také slovenská
hlava státu.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Médium uspořádalo debatu prezidentských kandidátů bez účasti Zemana v
jedoucím vlaku. A poslalo je mezi pasažéry

Kandidáti na prezidenta se při neobvyklé debatě Deníku rozprchli po vlaku,
aby si promluvili s pasažéry. Někteří cestující byli překvapeni, jiní
se smáli nebo vyjadřovali podporu části uchazečům o Hrad.

Kandidát Michal Horáček si sedl do kupé mezi mladé, kteří ho berou.
Zajímali se o názory, které Horáček říká. Později, během chůze
vagonem jedna starší dáma vstala a Horáčkovi děkovala. „Budu vás volit,“
prohlásila. "Příležitost chodit vlakem je pro mě pohádka. Snadné je to i
v tom, že mě znají, znají mé knížky a písně,“ řekl potešeně
serveru Deník.cz Horáček. Podpory se dočkal například i Jiří Drahoš.
Ten se zase dozvěděl, že volička očekává od hlavy státu důstojnou
reprezentaci v zahraničí. „To v současnosti bohužel není,“ uvedla
pasažérka.

Jiná pasažérka zase sdělila, že nejlepé ze všech kandidátů na ni po
osobním setkání působí Topolánek. „Topolánek mi byl čistě jako
člověk sympatičtější," má jasno. Její spolujezdkyně byla ale opačného
názoru. "Mně se líbí Horáček, je to člověk, který se doteď v politice
neangažoval a chce do ní dát něco nového. Pan Topolánek kladně
nepřispěl," míní cestující.

A co naopak říkali kandidáti na rozhovor s cestujícími? „Mě diskuze s
lidmi vždycky bavily. Mají pocit, že se u nás špatně podniká. Lidé byli
jinak ve skrze přátelští," odpověděl Mirek Topolánek.

Mezi lidmi bylo dobře i Drahošovi. „Debatoval jsem s osmi dámami. Žádnou
kritiku jsem neslyšel. Žádná frustrace, věcné hodnocení situace, kritika
pana prezidenta, že nemá takto reprezentovat. Potěšilo mě, že mě znaly a
pět mi řeklo, že mě budou volit a že mám jejich podporu. Aniž bych si o
to říkal," uvedl Drahoš.

Vratislav Kulhánek dokonce rovnou nabízel i cestujícím pomoc při hledání
práce. „Mluvil jsem s dámou, která půl roku hledá jako absolventka
Karlovy univerzity marně zaměstnání. „Dal jsem ji vizitku a pokusím se
jí pomoct," řekl Kulhánek.

Zato Marek Hilšer to měl podle svých slov o něco složitější, protože
není tak známý. „Vedl jsem rozhovor s paní, která míní, že v zemi
bují korupce a že vyplňujeme hodně formulářů," uvedl.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
„Nějakej prasák vytáhne na pseudokoncentrák tři čtvrtě miliardy? To je
na zabití,“ řekl přítel Okamury a Slonková s Kubíkem jen zírali

Investigativní duo Seznam.cz Sabina Slonková – Jiří Kubík se tentokrát
zaměřilo na Tomia Okamuru a způsob, jakým hospodaří s veřejnými
prostředky, které jeho sněmovní hnutí dostává. Sehnali si k tomu několik
bývalých poslanců, kteří se s Okamurou dostali do Sněmovny v minulém
období za hnutí Úsvit a pak se s ním rozešli ve zlém. A v režii Víta
Klusáka a Filipa Remundy nechyběly samozřejmě ani záběry pronásledování
Okamury či jeho spolupracovníků s kamerou a mikrofonem.

Klíčovým důkazem proti Okamurovi byl „od lidí z okolí SPD získaný
protokol“, kde bývalý tajemník hnutí v Novém Jíčíně policistům
popisoval, jak to v hnutí chodí. Hovořil prý i o netransparentním účtu,
ke kterému měl dispozici Lubomír Volný, dnes poslanec za Okamurovo hnutí.
Slonková s Kubíkem pak začali obvolávat lidi, kteří podle bývalého
tajemníka mohou jeho verzi dosvědčit.

Jistá paní Zemanová, které se dovolali jako první, okamžitě vybalila, že
Volného účet byl spojen se stranickým e-shopem, ve kterém si členové
museli povinně nakupovat placky, šály a další reklamní vybavení.

Rozčílená penzistka pak ještě do telefonu odvyprávěla, že když se
poslance Volného zeptala, kdy SPD prosadí zrušení koncesionářských
poplatků pro důchodce, které měla v programu, zazněla odpověď: „To jsme
tam dali jen tak, s tím se nic dělat nebude.“

Slonková se s důchodkyní rozloučila a Kubík se mezitím zahloubal do
protokolu. Vyčetl z něj, že zmíněný účetní si musel každé dva
měsíce nakoupit ve stranickém e-shopu reklamní předměty za tři tisíce
korun, ty pak rozprodat a peníze v hotovosti odevzdat Lubomíru Volnému.
Ohromená Slonková začala částky násobit třemi tisíci členů a pak se
shodli, že je to „zlatá žíla“.

Další bývalí členové severomoravské SPD se prý z obavy o svou
bezpečnost báli promluvit. Nakonec však sehnali straníka, který byl pod
podmínkou skryté identity (záběr na něj z dálky zezadu, pak rozostřený a
se změněným hlasem) ochoten promluvit, jak to ve Svobodě a přímé
demokracii chodí.

Muž, se kterým se redaktoři sešli na louce za paneláky, vyprávěl že
věřil, že Okamura chce v této zemi něco změnit, ale zklamal se v něm.
Prozření mu prý trvalo asi tak rok. Do té doby Tomio Okamura jezdil po
regionech a ujišťoval spolustraníky, že je vše ohledně financování v
naprostém pořádku. Lidé, kteří jsou v SPD, podle něj začínají chápat,
že se děje totéž jako předtím v hnutí Úsvit.

Jiří Kubík a utajený svědek poměrů v SPD

Ohledně financování Úsvitu Kubík ve svém pořadu Výzva konfrontoval
přímo Okamuru. Ten mu dal výklad, že pučisté z Úsvitu na něj vymysleli
kauzu, kvůli které byl dokonale prošetřen policií, která zjistila, že
vše je v pořádku. „Já jsem se neobohatil ani o halíř,“ ujišťoval.

Pak se pořad vrátil k exteriérovému rozhovoru s utajeným svědkem. Ten
vyprávěl, jak Okamura nutil všechny kandidáty, aby mu ohlásili veškeré
kompromitující informace na své kolegy z kandidátky. „To vysvětloval tak,
že kdyby nám někdo z médií něco udělal, tak aby nás mohl bránit,“
dodává. Lidí, kteří mu „kompro“ na kolegy odevzdali, prý bylo hodně.

Další osobou, na kterou se utajený člen SPD zaměřil, je první
místopředseda Radim Fiala. Ten byl prý jediným straníkem, který měl
nějakou politickou zkušenost a využíval toho. „On si jde pouze za svým,“
ujistil. Fiala je podle něj schopen se dohodnout s kýmkoliv z celého
politického spektra, ale rozhodně se nedá říct, že by tomu, co SPD hlásá,
nějak vehementně věřil. Navíc prý má široké portfolio firem
zařízených na „spolupráci“ s politickou stranou. Fiala si také velmi
dobře rozumí s Jaroslavem Faltýnkem, který plní roli „dvojky“ v hnutí
ANO.

Pokud jde o vztah Fialy s Okamurou, je to prý tak, že se „potřebují
navzájem“. I Okamura podle něj „chce pouze peníze“ bez ohledu na to, co
temperamentně hlásá. Předseda SPD se podle něj často prezentuje tím, že
měl těžké dětství a vyrůstal v dětském domově. „Tam možná pramení
ta touha být chválen, ukazovat se s vlivnými lidmi a ukazovat, že má
peníze, aby ho lidi obdivovali,“ myslí si straník na rozostřeném záběru.

Pak se rozpovídal o tom, že Okamura vlastně nemá žádné vlastní
politické myšlenky a veškeré výstupy mu píše jeho nejbližší
spolupracovník Jaroslav Novák, přezdívaný „Večerníček“. „Je to
člověk, bez kterého by Tomio Okamura neexistoval,“ myslí si muž.

Okamura prý usilovně pátrá, co lidé chtějí slyšet. Popularitu si
vybudoval na migrační krizi a „strašáku uprchlíků“. Je prý schopen
neustále dokola opakovat, že sem uprchlíci chodí ve statisících. Lidé,
kteří mají strach a kterým se nechce přemýšlet, mu to jsou ochotni
věřit a na tom prý Okamura postavil celý politický úspěch.

Jiří Kubík se pak pohrabal stanovami SPD a zjistil, že hnutí, které se
dovolává přímé demokracie a hlasu veřejnosti, má ve vlastních stanovách
určeno, že se v předsednictvu smí schválit pouze to, s čím souhlasí
předseda Okamura. „Vyšší bere,“ smála se tomu Slonková.

Ta mezitím zjistila, že v jednom z regionů nabírali do SPD lidi tak, že
preferovali zástupce „uznávaných povolání“, jako jsou záchranáři
nebo policisté.

Kubík pak začal hloubat nad pravidlem SPD, které již bylo zveřejněno a
podle kterému musela jednička každé krajské kandidátky přispět na
kampaň 100 tisíci korunami, dvojka 75 tisíci a trojka 50 tisíci. Z
transparentního předvolebního účtu vyplynulo, že tak kandidáti skutečně
učinili, ale Kubíkovi přišlo divné, kde na to kandidáti, kteří často
nebyli příliš movití, vzali.

Následoval telefonát Jaroslavu „Večerníčkovi“ Novákovi, který podle
svědka z louky měl být Okamurovým guru. Kubík mu zatelefonoval z kavárny a
hned po prvním dotazu následoval proud slov: „Ať si každej dělá, co chce.
Já to neřeším, mně to je jedno,“ vychrlil novinář na svého kolegu do
telefonu.

Novák odmítl, že by byl tvůrcem myšlenky přímé demokracie. „My jsme ji
prostě jen zvedli ze země, kam ji politici zašlapali za posledních dvacet
let,“ rozjel se. Kubík se pozastavil nad tím, že Novák říká „my“ a
přitom zdůrazňuje, že není členem SPD. „My s Tomiem. Neslovíčkařte,
nechytejte mě za slovo,“ rozohnil se Večerníček.

S Okamurou prý myšlenku přímé demokracie „objevili a zvedli“ zhruba
před osmi lety. Není ale pravda, že by dnes seděl Okamurovi za zády a
říkal mu, co má dělat. „Občas si s Tomiem dáme pivo, nebo u mě tráví
Štedrý den, protože je sám, tak je potom večer u nás a povídáme si,“
popsal svůj vztah k předsedovi SPD.

Mnohačetné tiskové výstupy Tomia Okamury jsou podle Večerníčka jeho
vlastním dílem. „Já mu opravdu nevyprávím, co má říkat na tiskové
konferenci.“ Kdyby Okamurovi skutečně radil, volil by prý mnohem tvrdší
slovník. Zejména v kauze koncentráku v Letech.

„Já bych to řek ještě mnohem razantnějc, protože mě to samozřejmě
sere. Nějakej prasák vytáhne na pseudokoncentrák tři čtvrtě miliardy? To
je na zabití,“ zuřil.

To mu poradil on, šeptala Slonková Kubíkovi, který pak s Novákem po
telefonu začal polemizovat, že i Tomio Okamura z tohoto výroku ustoupil.

Když se Kubík ohradil, že lidé v tom táboře dobrovolně nebyli, nakládal
Novák dále: „Jasně, byli tam na základě zákona o cikánské potulce nebo
o cikánském zlořádu. Byli tam v takové ochranné vazbě.

Jaroslav Novák spustil výklad o zákonu o cikánské potulce. Jiří Kubík a
Sabina Slonková nevěřícně poslouchají

Kubík, zděšený kam se jeho investigativní rozhovor dostal, se snažil
Nováka zastavit, ten se ale nedal a vysvětlil mu, že on o koncentračních
táborech píše knihy.

Kubík pak chtěl vědět, jak často Novák s Okamurou hovoří. „To nechte
na nás,“ opáčil novinář na druhé straně linky. Rozhodně se prý
nehodlá nikomu zpovídat, kolikrát si se svým přítelem Okamurou volá, nebo
jak často chodí na pivo. „To je fakt naše soukromí. My se bavíme o všem,
od našich holek a manželek až po pracovní věci,“ uzavřel debatu Novák.
Nechce prý sloužit jako „váš klacek proti Tomiovi“.

„Ten člověk je teda hodně divnej,“ pronesl Jiří Kubík, když ukončil
hovor. „Jestli tohle je guru Okamury, tak to teda potěš,“ kroutil hlavou.

Slonková s Kubíkem Nováka nesehnali, ale ve Sněmovně se jej podařilo
ulovit jejich kolegovi ze Seznamu Václavu Dolejšímu. A novinář v klobouku
se mu rozpovídal skutečně upřímně. Když se Okamura stal veřejně známou
osobností, točilo se prý kolem něj spousta lidí, ale skutečně s věcmi
pomáhat nechtěl nikdo. A tak se dali dohromady.

„Nejdřív jsme zkusili Senát, a vyhráli jsme 72 : 30. A to jsme si řekli:
Ty vole, to má smysl,“ vzpomínal. Poté se rozhodli společenskou poptávku
přetavit do vzniku hnutí Úsvit. „Rozhodně to nebyl byznys projekt. My jsme
v první fázi vůbec netušili, že strany dostávají takovéhle palby,“
vyznal se.

Zjištěné informace chtěl Kubík se Slonkovou konfrontovat se samotným
Okamurou. S kamerou a mikrofonem vyrazili na Kladno, kde má Okamura poslaneckou
kancelář, a čekali na něj o jeho úředních hodinách. Tam jej však
nenajdou, a tak aspoň pogrilují sekretářku, jak to, že poslanec není o
úředních hodinách ve své kanceláři, a jak za ním mají občané chodit
řešit své problémy.

Pořad končí upoutávkou na pokračování, ve kterém se Slonkové konečně
podaří Tomia Okamuru zastihnout. „Vy se před námi schováváte,“
vytýká mu. „Ne, já se Seznam Zprávami nemluvím,“ opáčí poslanec.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Moskva reagovala na „vstup“ amerických vojáků na ruskou ponorku v Indii

Zpráva o tom, že Indie údajně nechala americké odborníky navštívit
ponorku ruské výroby Chakra, je hoax, prohlásil šéf ruské Federální
služby pro vojensko-technickou spolupráci Dmitrij Šugajev.

„Je to hoax," řekl Šugajev ve vysílání televize Rossija 24, když
odpovídal na otázku novináře.

Podle něj od té doby, co došlo ke zrušení sankcí proti Indii, za indický
trh se začala vést tvrdá konkurenční bitva. „Snaží se nás odtud
vykouřit všemi možnými prostředky. Indie však pro nás zůstává
strategickým partnerem a celá země a nejvyšší vedení (Indie — pozn. red.)
nás rovněž považují za strategické partnery," dodal Šugajev.

Dříve deník Kommersant s odkazem na portál Strategypage.com, který se
odvolává na vlastní zdroje, uvedl, že Moskva podezřívá Nové Dillí z
toho, že umožnilo vstup zástupcům amerického námořnictva na ruskou
jadernou ponorku projektu 971I, která se od roku 2011 pod názvem Chakra
nachází ve službě indického námořnictva.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Pád vlády? Papiňák před výbuchem, všichni proti Babišovi, hlásí
zasvěcení

Podle komentátora Hospodářských novin Petra Honzejka jsou jediným důvodem
„sitkomových hádek“, jak současné spory Sobotky s Babišem a občas i
Bělobrádka s Babišem označuje, blížící se krajské volby. Server Deník
Referendum zase oslovil politology s otázkou, zda se nyní nespojují
tradiční strany proti Babišovi. Média poprvé zmínila možnost pádu vlády,
když deník Právo otevřel své středeční vydání titulkem ,,Padne kvůli
Agrofertu vláda? Babiš znovu zaútočil na ČSSD“.

Nadcházející volby krajských samospráv budou podle Honzejka svým způsobem
unikátní. Poprvé v nich nepůjde o souboj mezi vládou a opozicí. „TOP 09
a ODS jsou v takovém svrabu, že by jim k zisku hejtmanského křesla nepomohl
ani Tonda Blaník, takže si to mezi sebou rozdají vládní strany,“ uvedl
Honzejk.

Celý komentář je ZDE

Sociální demokracie podle něj vyhlašuje, že chce vítězství v sedmi
krajích, ANO v pěti, KDU aspoň ve třech. „Patnáct krajů ale nemáme, a
protože někde mohou uspět i Starostové a jinde zase komunisté, budou na
sebe Sobotka, Babiš a Bělobrádek do podzimu vrčet. Po volbách je vzteklina
pravděpodobně zase přejde, protože rozpad koalice nyní nikdo z nich nechce,“
myslí si komentátor.

Rvačka o kraje se ale možná neobejde bez následků. Popularita současné
vlády totiž stojí na třech pilířích. „Na ekonomickém růstu, minimu
skandálů a na tom, že se strany nehádají tak, jako v minulém období
Nečas s Kalouskem,“ upozorňuje Honzejk s tím, že pokud na sebe budou
Sobotka a Babiš během kampaně tahat nehezké věci, může druhý a třetí
pilíř obliby vlády znatelně popraskat.

Levicový server Deník Referendum oslovil několik politologů s otázkou, zda
se nyní skutečně tradiční strany spojily proti hnutí ANO. Serverem
oslovení politologové o tom ale pochybují.

Celý text je ZDE

ČSSD a KDU-ČSL nyní plánují podpořit změny v zákonech navrhované TOP 09,
které by bránily, aby Andrej Babiš byl ministrem a zároveň ovládající
osobou v Agrofertu.

Podle politologa Jiřího Pehe jsou navrhované novely zákonů o střetu
zájmů a veřejných zakázkách logickou reakcí na významný střet zájmů,
který představuje účast majitele Agrofertu, šéfa hnutí ANO a majitele
dvou vlivných deníků ve vládě.

Lépe pozdě než nikdy

„Je samozřejmě špatné, že tento střet nebyly dnešní koaliční
partneři ANO schopni odmítnout už v době vzniku vlády, ale lépe pozdě
než nikdy,“ řekl pro Deník Referendum Jiří Pehe a dodal: „Babiš sice
mluví o podrazu koaličních partnerů, ale vezmeme-li v úvahu, že jeho
hnutí ANO šlo do voleb jako bojovník s údajně korupčními praktikami
tradičních stran, měl by iniciativu spíše vítat.“

Podle politologa Milana Znoje jediná cesta, která předsedovi hnutí ANO
zbývá, je vyřešit svůj střet zájmů a převést majetek na nějaký
svěřenecký fond. „To se mu sice nelíbí, je to pro něj bolestivé, ale
pokud to neudělá, tak mu střet zájmů budou otloukat o hlavu až do
parlamentních voleb,“ zdůraznil Znoj.

Rozbití koalice by Babišovi nepomohlo

Jiří Pehe se domnívá, že Andrej Babiš by si příliš nepomohl ani kdyby
kvůli postupu ČSSD a KDU-ČSL rozbil současnou vládní koalici: „Pokud by
kvůli tomuto tzv. podrazu vyvolal pád vlády, nejspíš se mu to vymstí,
protože opoziční pravicové strany by byly nejspíš ochotné tolerovat až
do konce volebního období menšinovou vládu ČSSD a KDU-ČSL. A novely
zákonů, které kritizuje, by prošly tak jako tak,“ řekl Pehe.

Aktuální situace může působit tak, že tradiční politické strany
začínají vytvářet spojenectví proti hnutí ANO, Milan Znoj by ale byl v
tomto smyslu opatrný: „Nemyslím si, že by se tradiční strany ve vládě a
opozici začaly spojovat proti ANO, jako by šlo o konflikt stran starého a
nového typu. Takto bude situaci líčit Andrej Babiš, že ANO je novou silou,
která rozbíjí staré partajnické kšefty, a že se to tradičním stranám
nelíbí,“ uvedl Milan Znoj.

Babišova argumentace je nevěrohodná

A pokračoval: „Tato Babišova argumentace je ale nevěrohodná, jelikož
nyní je koruptibilita vyčítána jemu, vždyť jde o překrývání zájmů v
byznysu a v politice právě u Andreje Babiše a jeho ANO to nemůže zatloukat.“

Také komentátor Lukáš Jelínek nevěří, že by se ČSSD do spojování
tradičních stran proti ANO pustila. „Právě to si totiž Babiš přeje –
naříkat, jak jsou všichni ti darebáci proti němu. Ostatně proto též v
pondělí s takovou intenzitou vystoupil před novináři,“ řekl Jelínek.
Andrej Babiš podle něho jistě věděl, že to dělá v předvečer zahájení
kampaně ČSSD. Lukáš Jelínek se domnívá, že sociální demokraté spíše
budou na Babiše útočit nepřímo, například srovnáním svých priorit s
jeho.

Nad situací v koalici se zamýšlí také komentátor Mladé fronty Dnes
Miroslav Korecký. Na sesterském webu iDNES.cz v komentáři s titulkem „Koaliční
papiňák před výbuchem a všichni proti Babišovi“ přiznává, že Babiš
je nejen viditelný, ale i snadný terč, hlavně kvůli svému
nepřehlédnutelnému střetu zájmů. Jenže to všichni vědí a věděli od
začátku – a spíš to cosi vypovídá o koaličních socialistech a
lidovcích, že jim to dva roky nevadilo, ale začalo je to pohoršovat až zase
před volbami.

Celý text je ZDE

Podle Koreckého je běžné, že se před volbami stupňují útoky opozice na
vládu. „Známe také tradiční předvolební rituál, kdy koaliční
trpaslík či trpaslíci okopávají kotníky hlavní vládní straně,“
podotýká.

Co tu ale ještě nikdy nebylo, je to, že jdou proti sobě čelně do voleb
dvě nejsilnější strany, které spolu přitom sedí ve vládě. A ty teď
řeší dilema: „Jde nám ještě o společné vládnutí? Anebo už jen o to,
jak co nejvíc zasolit svému ‚úhlavnímu partnerovi‘?“

Korecký dochází k tomu, že tato vláda má stále dost dobrých důvodů
pokračovat společně. „Ale buďme raději připraveni i na všechny další
představitelné varianty,“ uzavřel.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Teroristé zaútočili na modlící se muslimy v mešitě na Sinajském
poloostrově. Desítky mrtvých

Minimálně 200 lidí zahynulo při útoku radikálů na mešitu na Sinaji.
Dalších více než 130 osob bylo zraněno. Podle zpráv egyptské agentury
MENA o tom píše server ČeskéNoviny.cz.

Mešita byla podle všeho napadena v době poledních modliteb. Kromě toho, že
na celém Sinajském poloostrově byla vyhlášena pohotovost, je také
uzavřena silnice spojující egyptský Aríš s Rafáhem na hranici
palestinského Pásma Gazy.

Útočníci k mešitě v Bir al-Abdu přijeli ve čtyřech terénních autech,
odpálili nálož, vešli dovnitř a začali střílet na účastníky
poledních modliteb. Před mešitou následně zapálili automobil a obklíčili
celou oblast. Rozhodli se tak zabránit přístupu záchranářů a
zdravotníků.

Žádná skupina se zatím k dnešnímu útoku nepřihlásila.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Fotbal: utřít si rýmu o Ronalda – normálka (VIDEO)

Obránce Paris Saint-Germain, bývalý hráč Barcelony Dani Alves na Twitteru
okomentoval informace, že při zápase proti Realu Madrid v Lize mistrů si
utřel sopel o útočníka Cristiana Ronalda.

„V mé práci není třeba se zlobit, pokud jste se nedostal do základního
složení týmu, protože to je součástí každodenního života. Ale nutnost
číst a vidět takové věci… Zanechám takové nesmysly hloupým lidem,"
řekl fotbalista.

7. března se Alves vysmrkal a otřel si ruku o Ronalda

Zápas skončil vítězstvím Realu 2: 1. Madridský tým vyhrál oba zápasy
proti Pařížanům a postoupil do čtvrtfinále Ligy mistrů.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Rada Evropy zhodnotila bezpečnost novinářů v členských státech

Téměř polovina členských států Rady Evropy nezajišťuje bezpečnost
novinářů, prohlásil ve čtvrtek generální tajemník této organizace
Thorbjø Jagland.

„Téměř polovina z 47 členských států Rady Evropy nezajišťuje
bezpečnost novinářů," řekl v projevu na bruselské konferenci Pluralismus
masmédií a demokracie.

Podle Jaglanda vytvořila Rada Evropy speciální internetový portál, jehož
prostřednictvím mají evropské novinářské organizace možnost informovat o
hrozbách pro bezpečnost zaměstnanců masmédií.

„Z toho důvodu mám právo obrátit se na úřady konkrétního členského
státu (Rady Evropy)," řekl generální tajemník.

Vyslovil rovněž znepokojení, že se evropská „média jsou stále víc
závislé na vlivných lobby, na informacích, které od nich přicházejí".

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ruští vědci našli vlast „brouka-diverzanta“ ničícího lesy v USA

Ruští vědci zjistili, že slavné smaragdové zlatky (Agrilus planipennis) -
„brouci-diverzanti“, kteří ničí lesy v USA a v Evropě – se objevili v
malé oblasti na hranici Severní Koreje, Číny, Ruska a Japonska. Své
závěry uveřejnili v časopisu Biological Invasions.

Uvádí se, že takoví brouci se nacházejí na východě Ruska a Číny, kde
napadají staré jasany, ale neškodí jim. Jak se dostali na území USA a
Evropy, se dosud neví.

Kvůli „diverzantům" se pět ze šesti topolů Severní Ameriky dostalo do
nového vydání Červené knihy jako druhy, které se nacházejí v kritickém
stavu. Jejich celkový počet tvoří kolem devíti miliard stromů, z nichž
většina může zmizet během nejbližších 10 let vinou hmyzu.

Vědci uvádějí, že odhalení místa výskytu brouků pomůže zastavit
jejich další šíření a nepřipustí jejich proniknutí na další místa
zeměkoule.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
VIDEO Největší nizozemský bojovník proti islámu Wilders byl odsouzen.
Podívejte se na jeho drsnou reakci

Nizozemský politik Geert Wilders byl včera odsouzen k zaplacení pokuty 5000
eur. Jak ovšem Wilders uvádí ve svém video vystoupení, pokutu platit v
žádném případě nehodlá a vnímá rozsudek jako útok na svobodu projevu.

„Včera jsem si vyslechl rozsudek soudu, který mi uložil pokutu ve výši
5000 eur. Veřejně hovořit o jednom z největších problémů naší země,
kterými jsou Maročané, je podle našich elit protizákonné,“ konstatuje
Wilders s tím, že Nizozemsko po rozhodnutí soudu pomalu ztrácí svobodu
projevu. „Dokonce ani pokládat otázky se již nesmí. Ani tehdy, když s
jejich zněním souhlasí miliony lidí,“ podivuje se vášnivý bojovník,
který byl trestně stíhán za to, že se na jednom ze svých vystoupení
tázal, jestli si lidé přejí v Nizozemsku více nebo méně Maročanů.

Rozsudek soudu dle Wilderse znamená, že se Maročané fakticky stali sami o
sobě rasou. „Když dnes něco řeknete o Maročanech, jste v Nizozemsku
považován za rasistu. Nikdo to nechápe. Je to naprosto šílené rozhodnutí,
které má pouze umlčet váš i můj hlas. Zatímco v jiných zemích ukázali
lidé elitám dveře, v Nizozemsku hrozí, že tu zvítězí diktátorský
režim. Připomíná mi to Turecko. Rozdíly mezi Nizozemskem a Tureckem se
stírají. Opozice tam i tady je umlčována.“

Wilders dále připomíná, že jej v minulých volbách volilo téměř milion
lidí a v příštích parlamentních volbách, které se budou konat 15.
března 2017, by to mohlo být ještě víc. „ A proto je mojí povinností o
těchto věcech i nadále hovořit. A to i v případě, že to politicky
korektním elitám v čele s premiérem Ruttem není po chuti. Protože dívat
se raději jinam a mlčet není řešením. Říkám věci tak, jak jsou,“
tvrdí Wilders, který se procesu osobně nezúčastnil.

„K čemu jsou v politice zbabělci, kteří si netroufají říkat pravdu a
záměrně zamlčují problémy naší země? K ničemu! Strkat hlavu do písku
je zbabělé. A pokud musíte mlčet, protože za otevřenou kritiku můžete
být trestáni, problémy se potom ještě zvětší. V Nizozemsku pak povládne
skutečný diktátorský režim plný zbabělých a vystrašených politiků. To
já nehodlám akceptovat. Dál budu bojovat za svobodné a bezpečné Nizozemsko.“

„To je také důvod, proč se mě snaží islámští teroristé již 12 let
zavraždit. Včera mohli teroristé oslavovat, protože Wilders bude potrestán.
Z veřejného žalobce se dnes stal jejich spojenec. Já ale nedovolím nikomu,
aby mě umlčoval. Nepodaří se to žádnému teroristovi. Žádný žalobce
ani premiér mě nedostanou na kolena. Nehodlám se tou pokutou vůbec zabývat.
Ať si dělají, co chtějí, mě tím pouze posílí. Jen tím získám ještě
větší motivaci. A vy mě v tom můžete podpořit. Tím, že budete
společně se mnou usilovat o zachování svobody projevu v Nizozemsku.“

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
LinkedIn doufá, že ho v Rusku brzy odblokují

Sociální síť pro vytváření pracovních kontaktů LinkedIn očekává, že
bude odblokována v Rusku za nějakou dobu. To říká dopis, který společnost
rozeslala svým uživatelům.

„Většina našich služeb může být na území Ruské federace nedostupná
po nějakou dobu," informovali představitelé sociální sítě.

Podle názoru LinkedIn činnost sociální sítě odpovídá ruským zákonům.
Společnost zvažuje všechny možné varianty řešení situace a způsoby
další činnosti. LinkedIn se již obrátil na Roskomnadzor s návrhem na
projednání požadavku o přenosu osobních údajů.

Kromě toho se informuje, že v případě nákupu přístupu k jedné ze
služeb LinkedIn, která byla zablokována, se uživatel může spojit se
společností s pomocí elektronické pošty a získat peníze zpět podle
proporčně nevyužitého času.

Roskomnadzor dříve prohlásil, že do LinkedIn odesílal dvakrát prosby o
předání informací o plnění zákona o osobních údajích, odpověď ovšem
nedostal. Přitom ale média informovala o mnohých únicích informací
uživatelů LinkedIn.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Zeman dostal anticenu za sexismus, Lauder naopak pochválili

Anticenu za sexistické výroky Kyselá žába za loňský rok sdružení Žába
na prameni udělilo prezidentu Miloši Zemanovi. Nominován byl za svá slova o
Češkách unesených v Pákistánu a ženách zahalených v burkách.
Pochvalné ocenění získali tři autoři, kteří reagovali na kritizovanou
výstavu aktů v Akademii věd ČR, která byla předčasně ukončena.

Zeman cenu dostal za dva ze tří výroků, za něž ho veřejnost nominovala.
Prvním je reakce na jednání dvou dívek, které byly uneseny v Pákistánu. "S
děvčaty se určitě nesejdu. Jednaly neprozřetelně a udělaly starosti
rodině i českému státu," řekl Zeman loni v březnu v pořadu Pressklub na
Frekvenci 1.

Druhý vybraný výrok pronesl prezident v říjnu při své návštěvě ve
Zlínském kraji, v řeznictví v Lechoticích na Kroměřížsku. Sděloval
svou vizi Česka po příchodu migrantů. "Přijdeme o krásu žen, protože ty
budou zahaleny v burkách od hlavy po paty včetně obličeje, kde máte jen
takovou látkovou mřížku," uvedl Zeman. "Dovedu si představit ženy, kde by
to bylo zlepšení, ale takových žen je málo a zrovna tady nikoho takového
nevidím," dodal.

Podle Dany Radové, ředitelky sdružení Žába na prameni, které ceny
uděluje, se prezident z dnešního večerního předávání omluvil, protože
je na návštěvě v Karlovarském kraji. Spolek ale s prezidentskou
kanceláří jedná o jiném termínu předání.

Druhé a třetí místo obsadili novináři, komenátor deníku E15 a týdeníku
Euro Pavel Páral za text Feminacistky v akci, ve kterém se vyjadřuje ke
zrušené výstavě aktů v Akademii věd. Třetí cenu porota udělila
redaktorce Mladé fronty Dnes Scarlett Wilkové za článek Genderové
šílenství o posuzování učebnic z hlediska genderu, který vyšel v srpnu v
Magazínu MfD.

Nominováni byli také bývalý prezident Václav Klaus, bývalý ministr
školství Marcel Chládek, americký prezidentský kandidát Donald Trump nebo
protiislámský aktivista Martin Konvička.

Pozitivní ocenění Zlatá žába získaly tři reakce na výstavu aktů na
akademické půdě. Výstava Women: Scenes in the Library se původně konala v
knihovně jako součást festivalu Týden vědy a techniky. Genderová expertní
komora ČR a Kongres žen ji ale označily za sexistickou, a knihovna pak
výstavu předčasně ukončila. První místo získala právnička Barbora
Havelková, která přednáší na oxfordské univerzitě, za článek na
serveru Lidovky.cz Akty na akademii - feministky nikoho umlčet nechtěly,
druhé redaktorka Respektu Silvie Lauder za text Co odhalila výstava
fotografií na Akademii věd a třetí redaktor Nového prostoru Rad Bandit za
text Pár zakázaných fotek.

Sdružení vyhlašování cen letos obnovilo, poslední předalo v roce 2008,
kdy cenu obdržel tehdejší ministr práce Petr Nečas. "Zatímco dříve se
vše odehrávalo ve sféře jakéhosi verbálního šermování, musíme
konstatovat, že loni ve veřejném prostoru genderovou korektnost nejednou
vymazala zarputilá nenávist, záludnost a někdy i lži," vysvětlila návrat
cen Radová.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Fillon: Hollande zcela zničil pokusy o normalizaci vztahů s Ruskem

Francouzský prezident Francois Hollande zcela zničil pokusy o normalizaci
vztahů s Ruskem, soudí jeden z vedoucích činitelů jedné z největších
opozičních stran ve Francii, strany Republikáni (LR), bývalý premiér
Francois Fillon.

„Rusko musí být naším spojencem, nemůžeme zvítězit v boji s terorismem
a dosáhnout urovnání syrské krize bez účasti Ruska", řekl Fillon v
pořadu rozhlasové stanice RTL.

„Jednou z příčin jsou sankce proti Rusku. Není možné, abychom byli na
jedné straně spojenci a na druhé straně vyhlašovali proti spojenci sankce.
Francois Hollande měl vyzvat naše kolegy z EU, aby sankce proti Rusku zrušili,
my ale v této krátkozraké politice pokračujeme", řekl bývalý francouzský
premiér.

Kromě toho podotkl, že sankce nijak neovlivňují politiku ruského vedení,
naopak, mohou pouze rozzlobit občany obrovské a hrdé země, kterou je Rusko.

„Je to předem prohraná situace", řekl Fillon.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Zklamaní uprchlíci: Jídlo bylo odporné, ani zvířatům by to neměli dávat.
Nutili nás spát ve studených budovách. Tohle nám pašeráci neslibovali,
vracíme se

Z Německa odchází stále více Iráčanů, kterým se nelíbí
protimuslimské nálady, špatná strava a přeplněná uprchlická centra.
Deziluze z evropského snu se v posledních měsících rozšířila i do
Švédska a Finska, kde se mezi uprchlíky objevují podobné tendence k
návratu do vlasti. Informuje The Daily Mail.

Roste počet iráckých uprchlíků, kteří se rozhodli opustit uprchlická
centra a vrátit se zpět do vlasti. Vidina lepší práce a lepšího života
je totiž v přímém kontrastu s podmínkami, ve kterých nyní v Německu
přebývají a zklamání se šíří dál.

Německu na druhé straně pomalu dochází kapacity a zdroje na poskytnutí
důstojných životních podmínek všem příchozím, což situaci nijak
nepřidává. Uprchlíci si v přeplněných centrech stěžují na „strašné
jídlo“ a na to, že se na ně Němci dívají jako na bezdomovce.

Do Německa totiž v roce 2015 přišlo více než milion lidí, z nichž
většina přebývá v horkou jehlou sešitých uprchlických centrech, kde se o
ně starají skupinky dobrovolníků, kteří čelí tlaku ze strany uprchlíků
i ze strany systému.

K tomu se zpřísňují pravidla pro získání azylu, obrovské počty
příchozích zhoršují možnosti integrace a navíc je pro uprchlíky mnohem
těžší shledat se se svoji rodinou, která je mnohdy stále ještě v jejich
vlasti. Rostoucí protiuprchlické nálady situaci jen dále vyostřují.

Celý text zde

„To, co jsem v Evropě viděl, vůbec neodpovídá tomu o čem jsem snil.
Není to takové, jak tvrdili pašeráci,“ řekl sedmatřicetiletý Gazwan
Abdulhasen Abdulla, který se v Iráku živil jako řidič kamionu. Nyní se
společně s dalšími 150 uprchlíky, včetně jeho ženy a čtyř dětí,
vrací zpět do Iráku.

„Jídlo bylo strašné, tak odporné, že ani zvířatům by to nikdo neměl
dávat. Nutili nás spát v těchto studených, prázdných budovách a když
někdo tvrdil, že je mu špatně, tak ho prostě ignorovali,“ dodal. „Všude
je vidět, že na nás Němci shližejí jako na bezdomovce. Chybí mi moje
rodina a nemůžu se dočkat až se dostanu domů.“

Podobně tomu je ve Švédsku, kde mnoho uprchlíků ruší svoje žádosti o
azyl. Jejich počet vzrostl na více než 500 měsíčně. Podle švédských
úřadů také vzrostl počet lidí, kteří sice žádost podali, v
současnosti však nejsou k dohledání. Jen za listopad bylo zrušeno 1275
žádostí o azyl, jelikož mnozí žadatelé se neobjevili ani na prvním
slyšení.

Podobně je na tom i Dánsko, které nedávno zpřísnilo podmínky za kterých
se lze do země dostat a Finsko, odkud odešly tisíce uprchlíků, kteří
poté byli k vidění jak ve své vlasti líbají zem.

Podle statistik OSN se jen za první dva měsíce roku 2016 přepravilo přes
Středozemní moře více než 130 000 lidí s cílem dostat se do Evropy. V
současnosti je to více než za prvních šest měsíců roku 2015.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí