Question:
Drtinová, Veselovský a Šídlo kázali studentům: Ten "alternativní pohled"
často znamená lež. Pak se posmívali Soukupovi, že mu jeho média ekonomicky
zkolabují

REPORTÁŽ Politici vždy zasahovali do médií, ale dnes je to ještě
sofistikovanější. Záleží na autocenzuře „hypotékových“ novinářů.
Politici ovládají mediální rady a obsazují ředitele podle pokynů
vítězné strany či koalice. Alternativní pohled na svět je v mnoha
případech akceptovaná lež. I to zaznělo na mediální konferenci, kterou
pod hlavičkou Nadace Konráda Adenauera uspořádali Spolek českých
právníků VŠEHRD a Mladí konzervativci v Plzni za přítomnosti několika
set vesměs studentů. Jako hosté zde vystoupili právník Aleš Rozehnal a
novináři Daniela Drtinová a Martin Veselovský z DVTV a komentátor Jindřich
Šídlo. Přítomní hosté s gustem „cupovali“ nového člena Rady ČTK
Petra Žantovského a pustili se do TV Barrandov a Jaromíra Soukupa, jehož
média jsou podle nich na začátku ekonomického kolapsu.

Mezi přítomnými v auditoriu nechyběla krajská radní za ODS Marcela
Krejsová a mezi mládím bylo vidět i několik bývalých novinářů z
regionu.

Autorská práva s problémy a v konfliktu

„Autorská práva v digitálním prostoru jsou v podstatě neexistentní,“
uvedl docent Rozehnal a zdůraznil, že technologický vývoj přinesl obrovské
výzvy autorskému právu, které na ně není schopné reagovat. „Vzpomeňme
si, co se strhlo, když byla projednávána mezinárodní smlouva AKTA, ač pro
ČR to neznamenalo v podstatě nic. Náš autorský zákon byl vyjmut a smlouva
byla spíše zaměřena na země typu Čína, kde jsou autorská práva
porušována. Stejně tak smlouva o pacifickém přátelství, kterou se
Spojené státy nebudou cítit vázány, se také věnuje autorskému právu.
Problém je, že copyrightové právo je založeno na teritorialitě, zatímco
digitální svět je založen na globálním prostředí. Copyrightové a
autorské právo je zastaralé a neodráží potřeby současného mediálního
světa. Ukazuje se, že ekonomická využitelnost autorských děl je do
určité míry iluze. Musíme najít nějakou cestu, jak rozdělit ta práva na
vlastníky copyrightu, tedy tvůrce obsahu a uživatele. Pokud to necháme, jak
to je, tak to možná vyřeší trh. Já jsem k tomu ale spíše skeptický.
Zatím to nevyřešil, a ani to nevypadá, že by byl schopen vyřešit,“
uvedl host.

Správa digitálních práv je podle něj uživatelsky nepřívětivá a
začíná se od ní ustupovat. „Autorské právo není nedotknutelným
souborem a je potřeba jej přizpůsobit technologiím, a nikoliv naopak…
Každé kliknutí je vlastně porušením autorského práva,“ konstatoval
právník a na adresu sociálních sítí, kde si může každý, jak chce,
stanovit datum narození při svém prvním přihlášení, pronesl, že „...
na Facebooku existují miliony uživatelů, kteří jsou mladší než deset let.
Zveřejňují tam obsah, který je závadný a oni ještě nejsou mentálně
schopni si jeho závadnost uvědomit.“

Tlak a ochota mu čelit

Poté Daniela Drtinová přečetla svůj příspěvek. Mimo jiné uvedla, že
dlouhodobé vztahy mezi novináři a politiky se nyní bohužel dostaly do
jiného světla, nebo spíše do tmy po dosud neobjasněné vraždě
slovenského novináře Jána Kuciaka. „Politické tlaky na novináře tady
byly vždy. Jako novinářka působím v naší zemi, o níž kdysi BBC
natočila dokument s příznačným názvem Království zapomnění, už celé
čtvrtstoletí. Odvažuji se tvrdit, že novináři dnes nečelí většímu
tlaku než dříve. V čem je rozdíl, je ochota a síla tomuto tlaku čelit. V
České televizi, kde jsem roky působila jako politická zpravodajka a
moderátorka, se nějaká forma politického tlaku objevovala každých pět let.
Vždy tak rok po nástupu nové politické garnitury po volbách. V ČR volí
ředitele České televize poslanci, a to jimi navolenou Radu ČT. Tuto radu
ovládají skrze generálního ředitele. Neexistuje, aby se do čela ČT dostal
někdo, koho neposvětily nejsilnější politická strana nebo povolební
koalice. Generálním ředitelům České televize mnohdy nezbývá, než
docházet do Poslanecké sněmovny v mírně řečeno shrbené postavě,“
uvedla Drtinová a pokračovala:

„Když jsem moderovala politické diskuse, tehdejší a též současný
generální ředitel se přišel zeptat politiků do Poslanecké sněmovny, zda
jim vyhovuje konfrontační styl vedení rozhovoru s nimi. Toto bylo vždy a
zažili jsme to mnohokrát. Největšího rozměru dosáhl tlak na Českou
televizi v roce 2000, kdy televizní zaměstnanci reagovali na neúměrný
zásah do nezávislosti veřejnoprávní televize stávkou,“ vzpomínala.

Co je a co není (ne)přirozené

„Politické tlaky na média jsou podle mne zcela přirozenou součástí
fungování a vyvažování, kdy nepsanou čtvrtou velmocí jsou právě média.
Původně strážci demokracie, takového trochu zprofanovaného dvousloví
hlídacího psa. Problém nastává ve chvíli, kdy se ze psa stává poddajný
psík, ratlík. V podobě ředitele, který se před politiky skloní, nebo
novináře svázaného pouty dluhů a hypoték a z toho vyvěrajícím strachem
či autocenzurou. Situace došla v Česku tak daleko, že se dnes pro tento
termín ustálil pojem hypotékoví novináři. Novináři zasažení kvůli
svým dluhům autocenzurou. Právě tu vnímám v dnešní době jako
obzvláště zákeřnou a nebezpečnou, protože palivem, které ji živí,
není primárně tlak ze strany politika, ředitele nebo majitele média, pro
které novinář pracuje, ale je to osobní strach, pod jehož tlakem novinář
zcenzuruje sám sebe, aniž k tomu nátlak jiného aktéra je vůbec potřeba.
Co kdybych se náhodou svým textem, který vyjde zítra, nebo svým rozhovorem
s politikem někomu znelíbil a přišel o možnost splácet hypotéku, kterou
jsem si teprve nedávno pořídil a tolik let je přede mnou. Formy tlaku,
kterému jsou novináři vystaveni, jsou dnes mnohem sofistikovanější než
dříve,“ pokračovala Drtinová na konferenci v Plzni:

„Ať je to již všudypřítomná autocenzura, nový fenomén, pokud jde o
obří plochu jejího rozsahu, anebo poměrně dost propracované systémy
vnitřní kontroly, které jsou v některých médiích nastaveny, tak aby se
zkrátka některá témata k divákovi vůbec nedostala. Nevím, jak to funguje
v tištěných médiích, která vlastní politici, nepracovala jsem v nich, ale
v ČT, když se některé téma nebo host neměli objevit v hlavní relaci, tak
se zkrátka vůbec neobjevil ve vysílacím plánu. V ČT už pár let nepracuji,
a zda tam dochází k nějakým formám nepřípustného ovlivňování
zpravodajského obsahu, samozřejmě nevím. Vypozorovala jsem, že se médium
může zcela náhle a nečekaně stát bojovníkem za svobodu a demokracie,
když se to hodí. Respektive když nastoupí ‚nepřátelská politická
garnitura k moci‘. A to je právě kámen úrazu, ke kterému se nyní
dostáváme.“

Jediný způsob, kterým se dá politickému tlaku podle Daniely Drtinové
čelit, jsou kontinuita, stabilita, nepoddajnost média ve všech časech,
předvídatelnost, neohýbání se před někým a nikdy, vnitřní integrita,
přesně ta, kterou potom novináři zkoumají v rozhovorech a vyžadují od
politiků. Jakmile se jednou médium ohne, zůstane dlouhý čas ohnuto a
narovnává se velmi těžce a trvá to příliš dlouho. „Má zkušenost je
taková, že pokud politik ví, že se neshrbíte nikdy před nikým, po čase
už to ani. nezkusí… To je síla, na které stavějí západní média,
například BBC, kdy v podstatě zůstává médium vnitřně neporušené a má
pak dost vnitřní síly, o kterou se může ve zlých časech opřít,“
uvedla novinářka z DVTV.

„V poslední televizní krizi, když skupina novinářů zdokumentovala hned
několik nepřípustných zásahů do obsahu veřejnoprávního zpravodajského
vysílání, jsem se mnohokrát ptala novinářů, svých někdejších kolegů,
z čeho mají tak paralyzující strach. Nežijeme v Rusku, nepohodlní
novináři neumírají, i když bohužel se toto podle všeho mění. Ale stále
nejsou zavíráni třeba do blázinců. Přesto strach některých v Česku
přesahuje únosnou míru, a bortí tak základy této profese a vnitřní
integritu těch, kteří je mají nést.“ Dnes podle ní informace
procházejí obrovskou vnitřní krizí.

Veselovský k tomu uvedl několik poznámek: „Tlak na novináře není jiný,
ale podle mne se proměnila jeho kvalita. Jedna část politiků, a dokonce
politických stran, trpělivě ignoruje část novinářské obce, která jim
jde po krku. To jsem předtím za celou dobu nezažil, aby celá jedna
politická strana, která je ve Sněmovně, ignorovala jednu část
novinářské obce. Tomu se poměrně obtížně čelí. My pak třeba dost
obtížně můžeme našim divákům přinést informace, které se té
konkrétní politické strany, například SPD či hnutí ANO, týkají.“

K fake news pak řekl: „… vůbec nepochybuji o tom, že právo pokulhává,
pokud se týká specifikace a jeho rozpoznávání. Pro mě je extrémní
komplikace v tom, kde leží hranice, co je a není fake news, co je jenom
alternativní pohled. Na druhou stranu si nedokážu představit hranici, kde je
či není už něco, čemu říkáme fake news. Pak je tu ještě jeden
potenciálně nebezpečný moment. Jako problém vidím to, že jsou
akceptovány někým, kdo nedávno patřil do meinstreamu. Poslanci, členové
vlády, zástupci veřejnoprávních médií najednou říkají, že tato oblast,
o které si možná ostatní říkají, že je nebezpečná demokracii v ČR, je
vlastně akceptovatelná. Mluvím konkrétně o členu Rady Českého rozhlasu,
kde byl již v roce 2013 zvolen člověk, který je absolutně pro veškeré
fake news a Aeronety, pro něj je to relevantní médium a teď nedávno byl
zvolen do Rady ČTK. Pan Petr Žantovský, který říká na jedné straně o
chemtrains a na druhé straně zprávy meinstreamového média tak, že někde
mezi tím je pravda. To úsloví, že pravda je někde uprostřed, je pro mne
fascinující. Když to říkají lidé, kteří mají kontrolovat
veřejnoprávní média. A to by se dalo ještě nějak přežít, ale když
vidím generálního ředitele Českého rozhlasu, jak se zúčastňuje něčeho,
co je Krameriova cena, a říká – je potřeba přivádět do
veřejnoprávního rozhlasu více alternativních pohledů na věc,“ uvedl
Veselovský.

„Alternativní pohled na věc je v mnoha případech akceptovaná lež. Tak
pro mne to dostává jinou kvalitu. A přiznám se, že právo je zatím
bezbranné vůči fake news, tak novináři jsou také bezbranní. Jak se k tomu
postavit, co s tím dělat? Mnoho webů, které se pohybují přesně na hraně,
s tím se velice obtížně pracuje. Poslední volby, ať již prezidentské
nebo do Poslanecké sněmovny, pro mne ukázaly, že fakta téměř nic
neznamenají. Skončila síla politických programů, již před komunálními
volbami už tehdy hnutí ANO v Praze jasně vyhrálo bez programu a bylo to
jasně deklarováno v několika rozhovorech. A přesto to voličům bylo jedno,“
posteskl si novinář z DVTV. Volby do Poslanecké sněmovny byly podle něj
postaveny daleko více na dojmech než na programech. „Jako novináři se mi s
tím extrémně těžko pracuje.“

V úterý to vypukne(?)

Poté varoval: „V úterý 27. března zasedá volební výbor Poslanecké
sněmovny Parlamentu ČR a na tom má být hlasování o výročních zprávách
veřejnoprávních médií. Za mě je to jedna z nejnebezpečnějších věcí
pro veřejnoprávní média. Stačí dvojí neschválení výročních zpráv,
za rok 2016 účelově neschválené stále leží ve Sněmovně, a po druhém
neschválení je odvolána rada veřejnoprávního média, na kterou je vázán
generální ředitel. To pro mne symbolizuje jiný, o něco sofistikovanější
útok na veřejnoprávní média, než jsme byli svědky třeba v roce 2000.“
Jindřich Šídlo se na začátku přiznal za smíchu přítomných, že má
hypotéku. „Řada věcí se stala. v důsledku velké ekonomické slabosti a
klesajícího výkonu vydavatelských domů… Teď mají média trochu
štěstí, protože prožíváme trochu prosperity, ale přijde další vlna
ekonomického cyklu, která nás nutně asi vrátí do ekonomického poklesu, a
doufejme, že ne tak dramatického,“ uvedl Šídlo a dodal, že se média
tradičně přeceňují. A to nejen před volbami.

Poté pohovořil o sociální síti, které se stal nedobrovolným účastníkem:
„… sociální síť nevyžádaných e-mailů. Ratiborský, Dvořák, Dražan,
to jsou adresy, odkud to chodí. To je úplně absurdní. Teď se o tom začalo
více mluvit, je to věc naprosto neprozkoumaná, neregulovatelná,“ posteskl
si Šídlo a upozornil na „… fascinující osobnost docenta Žantovského.
„Teď se to otáčí. Jako by se to, co kdysi bylo mainstreamem, stávalo
alternativou. Všimněte si, s kým komunikuje prezident republiky. Je to jeho
právo, chápu to, ale to by se před deseti lety nestalo,“ konstatoval
komentátor a dodal, že podle výzkumů 41 procent amerických voličů v roce
2016 bralo své zprávy na základě Facebooku. „Nakolik je to neskutečná
bažina, se jistě ještě dozvíme,“ dodal.

Jako první otázka v diskusi byla od mladíka k bulváru: „Je souvislost fake
news s bulvárem, je to vyšší evoluční stupeň bulváru?“ „Říká se,
že ne, ale já bych řekl, že jo,“ konstatoval stručně Veselovský.

Šídlo na to: „Bulvár je k tomu náchylnější. Ale podstatou bulváru
není záměrné vypouštění nepravdivých zpráv. Oni k tomu dospějí svou
touhou po senzaci, ale není to továrna na falešné zprávy!“ „Když
bulvár vstoupil do soukromých vod veřejného života, šel do vrstev, do
kterých by seriózní meinstreamová média nešla. Ale mohlo to mít očistný
charakter, protože je veřejný zájem psát o některých veřejně známých
lidech, vidět, jak fungují v soukromém životě. Fake news jsou spíše
vedeny z roviny propagandy,“ odpověděla Drtinová. A právník Aleš
Rozehnal za sebe řekl, že jde o něco zcela jiného.

„Využívají podobné prostředky a sdělování. Fake news jsou šířeny
proto, aby zmátly a oklamaly čtenáře či diváky za nějakým účelem, o
kterém ani nevíme. Prostě udělat z lidí hlupáky, aby se nechali vést tou
falešnou zprávou. Bulvár možná něco přehání, možná jde za hranice
soukromí, ale není primárně určen k tomu, aby lhal. Čtenářů bulváru je
relativně velké množství, ale čtenářů a propagátorů fake news snad
proboha není tolik. Ti, kteří se dostali do funkcí, nejsou všichni, jako je
pan Žantovský,“ doufá.

Proti Soukupovi, aneb Zmar Barrandova

„Existuje jedna televize, která fake news ve svém pořadu publikuje,“
zaznělo ze sálu. A jistá dívenka na to vykřikla: „Barrandov!“ „Daří
se jí a rada s tím nic nedělá… Co se děje z úst pana Soukupa,“
dokončil za smíchu lidí dotaz mladý tazatel z auditoria. Rozehnal uvedl, že
„... rada zahájila několik správních řízení, která by mohla vést až
k odnětí licence, což samozřejmě nepovede, protože on má relativně
silné politické zázemí. Kdyby si toto před 15, 18 lety dovolila jiná
soukromá televize, tak by o licenci přišla. Ale zároveň si nemyslím, že
by to byly fake news. Jsou to neobjektivní, nevyvážené zprávy. Mimochodem,
tak jak je tam veden útok proti České televizi, tak nevím, zda věci
prospěje, protože vyloučí jakoukoliv debatu, byť smysluplnou, o nějakých
negativních jevech, které se tam určitě projevují. To, jak ČT tají
některé smlouvy, je trestuhodné,“ uvedl právník a vrátil se k Barrandovu:

„Jakým způsobem je to prezentováno, jaká míra nepravd a polopravd je tam
přidána, bude znamenat, že ta debata bude na nějakou dobu vyloučena. Je to
neobjektivní, nevyvážené, ale stupně fake news to podle mne ještě
nedosahuje…“

„Deformuje to novinářské prostředí. Nevím, kolik lidí se na TV
Barrandov dívá,“ uvedla za smíchu přítomných Drtinová, „… sedm
procent… Já jsem to viděla tak jednou. Politici, kteří tam chodí, kteří
používají toto médium jako hlásnou troubu svých názorů, kteří nejsou
konfrontováni, pak samozřejmě nemají potřebu chodit jinam. To deformuje
mediální prostředí,“ vysvětlovala.

Veselovský přítomným vysvětlil, že „... pan Soukup je vlastníkem
největší mediální agentury v Česku… To je jistě shoda okolností,“
usmál se a pokračoval: „Proto tam chodí ti, kteří za jiných okolností
by si to rozmysleli. Tak se pak rozmýšlejí, jestli mají chodit do Máte
slovo a nechat na sebe hulákat z deseti centimetrů, nebo posouvat fotky na
nástěnce,“ uvedl za opakovaného smíchu přítomných Martin Veselovský.

Šídlo pak řekl: „Já o tom člověku nechci debatovat. Ve Spojených
státech takto začala před dvaceti lety stanice Fox News, pro chudé,“
přerušil jej smích přítomných. „Problém veřejnoprávních médií, za
co se má platit, co má dělat, je všude ve světě. To je legitimní debata,
kterou tímto o několik let odsuneme. Pohladit někoho, někoho seřezat –
tak je to nastavené,“ vysvětloval.

Veselovský pak uvedl konkrétní příklad: „Mě zajímalo, jak pan poslanec
Kolovratník, který oslovil pana Žantovského, aby byl zvolen do Rady ČTK,
proč vybral jeho. On o něm říkal, že je význačný mediální odborník,
že přinese čerstvý vítr a pomůže s digitalizací fotoarchivu. Což bylo
trochu překvapující… Pak jsme natočili s Petrem Žantovským rozhovor, kde
proběhly všechny ty úvahy o chemtrains, o legitimních úvahách člověka,
který se stará o činnost ČTK, a já jsem ten odkaz panu poslanci poslal a
napsal jsem mu nějakou stopáž, když se na to nechce dívat. Od té doby jsem
už s panem poslancem nemluvil, a tak trochu předpokládám, že mluvit nebudu
a asi jej neuvidím. Pro mne to je smutný případ, protože Martin
Kolovratník je šéf jednoho z veřejnoprávních rozhlasů…“ „Pardubice!“
zaznělo ze sálu a novinář z DVTV pokračoval: „… a on by měl mít v
krvi veřejnou službu a tady jsem byl svědkem čistě autoritárního kroku a
vlastně nevím, kvůli čemu tam ten pán (Žantovský – pozn. autora) bude,
a to mě děsí.“

„Podívejme se na hospodářské výsledky TV Barrandov,“ pustil se do
ekonomické situace diskutované televize Šídlo. „Každý rok je tam ztráta
ve výši několika desítek milionů, je tam kumulovaná ztráta, myslím, 400
milionů. Stejně tak ta časopisecká část má obrovitánskou ztrátu a je
vidět, že ta dřívější dotace z mediální agentury také přestává,
protože i když obrat je úctyhodný, tak ty zisky rok od roku klesají. CMC se
očividně také dostala do nějakých problémů, takže si bude chtít tu
svoji investici, kterou tam dali a která je podle účetní uzávěrky 250
milionů, vytáhnout. Takže dlouhodobě je toto médium neživotaschopné,“
triumfoval Šídlo.

Důchodce, bývalý dlouholetý rozhlasák Jiří Blažek, připomněl v
pokračování diskuse, že „... šéfové určují, jaké médium bude. V
okamžiku, kdy nemá úroveň a inteligenci. Byl kdysi jeden článek, že
třetina národa jsou pitomci. Já tady vidím zbylé dvě třetiny. Vše
souvisí s úrovní publika,“ věří. Drtinová mu odpověděla, že to
záleží i na úrovni novinářů. „Události a komentáře nečelily dříve
žádnému tlaku, protože tým byl kompaktní. Tam docházelo k
nepřípustnému ovlivňování v jiných pořadech, kde tým byl
rozptýlenější, kde byli mladší novináři.“

Dnes v médiích dochází k jevu, kdy starší novináři jsou odsouváni z
pozic, protože ti mladší jsou lépe manipulovatelní.“ Následovalo
několik poznámek muže středních let: „Fake news mi na Facebooku chodí
zprava i zleva. Podle mne jde o to, že šíříme neověřené informace.“
„Fake news přicházejí ze všech stran…,“ potvrdil právník Rozehnal. A
Veselovský na to: „Když vezmeme pana poslance Klause, tak on je podle mne
klasický šiřitel fake news z druhé strany. Protože z Facebooku konstruuje
některé věci. Dříve se tomu říkal spin, dnes se tomu říká fake news,“
dodal. Tím skončila oficiální část akce a pro všechny přítomné byl
připraven raut.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Občany Aljašky vyzvali, aby byli připraveni na potenciální jaderný útok
KLDR

Člen výboru pro mimořádné události na Aljašce Jeremy Zidek vyzval
místní občany, aby byli připraveni na potenciální jaderný útok ze strany
KLDR, to se týče i zásob protiradiačních léků, uvádí Daily Mail.

Zidek také poradil, aby si lidé udělali zásoby pitné vody a připravili si
svítilny a rádio.

Na Fort Greely na Aljašce USA nedávno ukončily rozmístění pozemních raket
určených pro zachycení raket ze Severní Koreje a Íránu.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Financial Times: na Krymu vzkvétá vinařství

Na Krymu znovu vzkvétá vinařství a oblast nepociťuje nedostatek investorů
díky vhodným podmínkám k rozvoji vinařství, píše The Financial Times.

„Teď je mi 45, začnu se věnovat vinařství a za 10 let budu nosit baret,
přivezu sem rodinu a budu se kochat svými skvělými výsledky", citují
noviny Pavla Ševce, který je majitelem vinice Uppa Winary nedaleko Sevastopolu.

Historie vinařství na Krymu trvá od IV. století do našeho století. V XIX.
století, když byl Krym částí Ruského impéria, kníže Golicyn založil v
obci Nový svět závod na výrobu šumivých vín se stejnojmenným názvem.
Produkce Nového světa získala cenu Grand-Prix na Světové výstavě v roce
1900 v Paříži. V Sovětském svazu byla krymská vína, zvlášť silná,
neuvěřitelně populární, připomíná FT.

„Neznám druhou takovou oblast s tak různorodými podmínkami na tak malém
území. A práce s různými druhy vín domácího původu je důležitou
součástí výroby" uvádějí noviny slova vinaře Olega Repina.

„Ve světě neustále očekávají něco nového — a tady vznikla celá
nová oblast", říká Andrej Grigorjev, majitel vinice Alma Valley blízko
Bachčisaraje. Ale vinař se bojí toho, že velcí výrobci skupují
zahraniční suroviny a prodávají je pod krymskou značkou.

Nová vlna vinařů na Krymu si je jistá svou budoucností. Podle slov Olega
Repina je „víno důležitější než politika", píše FT.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ruské ministerstvo dopravy sdělilo, kdy začnou všechny vlaky objíždět
Ukrajinu

Železnice, která je obchvatem kolem Ukrajiny, začne kompletně fungovat do
konce roku, sdělil ministr dopravy Maksim Sokolov.

„Zcela přesuneme pohyb vlaků v souladu s normativním harmonogramem,"
sdělil Sokolov ve středu na III. dopravním sjezdu.

Dvoukolejnou elektrifikovanou linku začali stavět na území
Žuravka-Millerovo po zhoršení vztahů s Ukrajinou v roce 2014. Stavební
práce byly dokončeny v srpnu roku 2017. Cena projektu byla vyčíslena na 56
miliard rublů.

V září na trať pustili nákladní vlaky a v listopadu osobní, které
jezdily bez průběžných zastávek po staré lince.

Nová železnice o délce 137 kilometrů prochází mimo území Ukrajiny, zcela
na ruské straně hranice (po Voroněžské a Rostovské oblasti). To umožní
zvětšit propustnost infrastruktury a zajistit dopravní bezpečnost.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Bývalý příslušník StB neuspěl se stížností proti podmínce za bití

Bývalý příslušník komunistické Státní bezpečnosti (StB) Petr Beran
neuspěl s ústavní stížností proti uložené podmínce. Dostal ji za podíl
na zbití sedmnáctiletého mladíka v roce 1989. Násilí se podle
pravomocného verdiktu odehrálo při výslechu v souvislosti s Palachovým
týdnem. Odmítnutí stížnosti je patrné z justiční databáze.
Odůvodnění zatím Ústavní soud nezveřejnil.

Obvodní soud pro Prahu 1 původně Beranovi uložil tři roky vězení s
podmíněným odkladem na pět let. Městský soud v Praze pak zkušební dobu
pouze zkrátil na tři roky. Loni v září verdikt potvrdil Nejvyšší soud,
podle kterého justice důsledně vycházela z provedených důkazů, logicky a
přesvědčivě hodnotila jejich věrohodnost a naplnila všechny zákonné
požadavky.

„Skutkový stav věci byl zjištěn bez důvodných pochybností,“ stálo v
usnesení Nejvyššího soudu. Beran tak neuspěl s tvrzením o extrémních
vadách řízení, nedostatečném zjištění skutkového stavu a nesprávném
právním posouzení. Ústavní stížnost byla posledním mimořádným
opravným prostředkem.

Případ spadá do ledna 1989, kdy se v centru Prahy uskutečnila série
demonstrací proti komunistickému režimu známá jako Palachův týden.
Příslušníci StB údajně chtěli od mladíka nátlakem vynutit svědectví
potřebné k připravovanému procesu s Václavem Havlem kvůli svolávání
lidí na nepovolenou demonstraci.

Beran podle verdiktu mladíka při výslechu slovně napadal, vyhrožoval mu a
bil jej obuškem po zádech, krku a hlavě. V kauze figuroval také jeho
podřízený Kamil Líbal, který podle spisu výslech zapisoval do protokolu a
nečinně přihlížel násilnému jednání nadřízeného. Líbal dostal
dvouletou podmínku. Proti rozsudku se na rozdíl od Berana neodvolal. Podle
Berana se skutek nestal a kauza je výsledkem msty ze strany odpůrců.

V souvislosti s děním kolem Palachova týdne byl dříve na 2,5 roku vězení
pravomocně odsouzen tehdejší tajemník pražských komunistů Miroslav
Štěpán. Podle verdiktu zneužil pravomoc, když přikázal, aby byla proti
demonstrantům použita vodní děla a granáty se slzotvorným plynem.

V jiné kauze předloni pravomocně rozhodl pražský městský soud. Potvrdil
podmínky pro tři bývalé příslušníky StB, kteří podle obžaloby v
červnu 1989 unesli a zbili tehdejšího disidenta Petra Placáka.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Zoufalý, opuštěný, zmatený Sobotka. Všichni ho odmítají, ČSSD prý
tajně hledá nového premiéra. Informovaný Bohumil Pečinka zmiňuje dvě
jména, která vás hodně překvapí

ROZHOVOR Premiér Bohuslav Sobotka hledá usilovně nějaké nové ministry do
své vlády, ale sociální demokracie hledá stejně usilovně nového
premiéra nebo předsedu strany, říká publicista a komentátor Bohumil
Pečinka na základě svých informací ze zákulisí sociální demokracie. „Musí
prostě přijít hlubší změna, jinak je to cesta k porážce ČSSD ve
volbách. Byla by tam alespoň naděje, takhle není naděje žádná,“
prohlásil v rozhovoru pro ParlamentníListy.cz. Hlavními kandidáty za Sobotku
jsou podle něj Lubomír Zaorálek nebo šéf odborů Josef Středula.

Jak se díváte na snahy premiéra Bohuslava Sobotky zvrátit pád voličských
preferencí ČSSD tím, že vymění unavené ministry ve své vládě? Zatím
se to nesetkalo s velkou podporou, neoslabí se tím naopak jeho pozice?

Podle mých informací ze zákulisí sociální demokracie neměl ještě nikdy
premiér Sobotka tak slabou pozici jak ve vládě, tak v sociální demokracii.
Vychází to ze způsobu, jakým reagoval na výsledek krajských voleb, který
sice byl špatný, byl za volebním očekáváním, ale současně se straně
povolebním vyjednáváním podařilo získat pět hejtmanů, i když
zvítězili jen ve dvou krajích, a ve většině krajů jsou v krajských
radách. To, co bylo pro většinu členů sociální demokracie nepřijatelné,
byla interpretace výsledků voleb. Volební neúspěch předseda ČSSD
víceméně svedl na krajské lídry a současně řekl, že ČSSD by se měla
orientovat na voliče Pirátů a Zelených, což bylo v té chvíli trochu
sebevražedné, protože povolební průzkum ukázal, že Babišovo hnutí se
posunulo zprava doleva a vyluxovalo část voličů sociální demokracie.

A vyjádření v této chvíli, že nechceme tradiční voliče, že chceme
ještě jiné, vyvolalo velkou nevoli. Potom vyvolal v ČSSD velkou nevoli
způsob, jakým premiér reagoval na věci kolem Číny, jedno křídlo mu
vytýkalo, že nešel do ofenzívy, druhé křídlo mu vytýkalo, že podepsal
dopis čtyř ústavních činitelů. V tom se tedy nezavděčil ani jednomu
křídlu, a když viděl, že je v hluboké defenzivě, že se od něj
odklánějí nejbližší spolupracovníci, rozhodl se přejít do útoku a
veřejně vyhlásil obměnu vlády. Což je věc, která má smysl jedině tehdy,
když se dopředu nějak předjedná a je tam ten moment překvapení.

Předjednáno to zřejmě nebylo ani s koaličními partnery, protože šéf
hnutí ANO Andrej Babiš i předseda KDU-ČSL Pavel Bělobrádek výměnu svých
ministrů v Sobotkově vládě odmítli. Černý Petr tedy zůstal na sociální
demokracii.

Dva koaliční předsedové se tomu nejdřív vzepřeli a dali najevo, že
Sobotku neuznávají jako jedinou vládní autoritu a že vlastně existují
tři premiéři a každý si odvolává své ministry. Pak se premiér rozhodl
začít odvolávat některé ministry, ale paradoxně musel začít měnit
jména, a to z toho důvodu, že třeba za ministra Mládka nenašel žádnou
náhradu. Nikdo tam nechtěl jít, takže ho v úřadu musel nechat. Proto si
překvapivě vybral ministra zdravotnictví Němečka. Jenže resort
zdravotnictví nabídl postupně čtyřem lidem, šéfům fakultních nemocnic v
Plzni a Motole, a oba to odmítli. Odmítl to i senátor, vynikající lékař a
známý vědec Žaloudík. A takhle to bylo i s dalšími posty. Ukazovalo se,
že do jeho vlády nikdo nechce a tím se znovu oslabila jeho pozice. V této
situaci nastalo v sociální demokracii hledání jeho nástupce, který by mohl
být předsedou sociální demokracie, nebo naopak premiérem a Sobotka by
zůstal předsedou. Prostě někdo, kdo by sociální demokracii zviditelnil a
řekl něco podobného, co řekl Jiří Paroubek v roce 2005, 2006: Jdeme jiným
směrem, má nás smysl znovu volit. Hledá se v kuloárech takový muž nebo
žena. Ale není to jednoduché, protože sociální demokracie je v
personální krizi.

Jaká je tedy v takové situaci šance někoho vhodného najít a nahradit jím
v jedné z těch pozic Bohuslava Sobotku?

Jsou dvě cesty. Buď se stáhnou lidé zvnějšku, ne přímo na předsedu
strany, ale tak, aby se ukázalo, že sociální demokracie má širší kádr
lidí, v úvahu připadají třeba i nestraníci, padají jména jako šéf
odborů Josef Středula, ten by mohl být premiérem ze dne na den, právník
Miroslav Jansta nebo Jiří Paroubek, který má zájem se do strany vrátit.
Druhou cestou je najít nástupce uvnitř strany. A vylučovací metodou
člověk přichází na to, že jediným dynamicky působícím ministrem byl v
posledních měsících ministr zahraničí Lubomír Zaorálek, který má tu
výhodu, že v posledku by mohl sjednotit ta dvě křídla, která v sociální
demokracii stále jsou. Haškovci a Sobotkovci uvnitř strany stále působí a
jdou proti sobě. Takže hlavním kandidátem na Sobotkova nástupce zvnějšku
je Josef Středula, a číslem jedna uvnitř strany Lubomír Zaorálek. V
těchto dnech rozhodně probíhá hledání nástupce, ale je možné, že k
němu nakonec nedojde. Ale podle mne pak sociální demokracie směřuje k
viditelné porážce.

Skutečně si myslíte, že by přepřahání v čele strany necelý rok před
sněmovními volbami ČSSD pomohlo?

Sociální demokracie je v současné době v situaci, v jaké byla v roce 2005,
kdy se sešel sjezd ČSSD v Brně, a strana měla kolem deseti procent. Náskok
ODS byl obrovský a připomíná náskok, jaký má dnes ANO na sociální
demokracii. Pokud chtějí být sociální demokraté důstojným konkurentem
pana Babiše, nezbyde jim nic jiného, než dát do čela někoho nového. Je
jedno, jestli do čela vlády nebo sociální demokracie, prostě je potřeba
ukázat novou tvář, která by zaujala voliče. Jinak je to postup ke
spořádané porážce.

Takže připouštíte, že by mohlo znovu zafungovat, kdyby v čele ČSSD a
vlády byli dva různí lidé?

Třeba to, co dělali Gross a Paroubek, že jeden byl premiér a druhý
předseda ČSSD. Možných variant je víc, ale musí prostě přijít hlubší
změna, jinak je to cesta k porážce. Voličské chování je takové, že
nemá rádo strany, které jsou už dopředu poražené. Proč dopředu
poraženým dávat hlasy? Tedy nemá to rád většinový volič. Jsou zase
voliči, kteří dávají hlas jenom outsiderům. Ale těch je menšina.

Myslíte si, že by třeba Lubomír Zaorálek byl lepším předsedou strany
nebo premiérem než Bohuslav Sobotka?

V politice se vždycky hraje s kartami, které jsou v ruce. Jestliže máte
nějaký tým místopředsedů a první místopředseda je vyloučený kvůli
nálepce zrádce „lánských pučistů“, pak jsou ve hře další
místopředsedové. A z toho vychází jako jediný Zaorálek. Pokud sociální
demokraté nechtějí někoho úplně mimo stranu, jako je Středula.

A může vést výměna v čele vlády či strany podle vás skutečně k
lepšímu výsledku sociální demokracie ve sněmovních volbách?

To jsou ty karty v ruce. Byla by tam alespoň naděje, takhle není naděje
žádná. S Bohuslavem Sobotkou je naděje na spořádanou porážku a za
určitých okolností by jí Andrej Babiš mohl dát nějakou juniorní pozici
ve své vládě. Dvě, tři ministerstva. To je perspektiva s Bohuslavem
Sobotkou. A ta perspektiva nemůže už být horší. Tam by byla aspoň naděje.
Třeba se ukáže jako marná.

Není oslabená pozice Bohuslava Sobotky oslabena i proto, že z těch důvodů,
o nichž jste mluvil, sáhl při výměně členů vlády do řad těch, kteří
ho po tzv. lánském puči výrazně podpořili, jako Jiří Dienstbier nebo
Michaela Marksová-Tominová?

Ne, já myslím, že jde o to, že chtěl vyměnit jiné ministry, ale nikdo mu
nechce do vlády. Dříve byl zástup lidí, kteří chtěli být ministry, a
dnes to tak není. I v tom je jeho defenzíva, protože si musí vybírat
ministerstva, na která někoho má. Takže to je úplně naopak. Smyslem je
vyměnit nejslabší ministry, ale tady se vyměňují vlastně ministři typu
ministra zdravotnictví, který si to, upřímně řečeno, ve vládě vůbec
nezaslouží, ale má být vyměněn jen proto, že sociální demokracie měla
několik kandidátů na místo ministra zdravotnictví. Ovšem pak se ukázalo,
že to také nechtějí dělat. Sobotka udělal tedy z nouze ctnost, že by
předsedou Legislativní rady vlády mohl být poslanec Chvojka, tak vymění
Dienstbiera. I když kolem Dienstbiera byly větší rozpory. Takže premiér
vyměňuje ty, u nichž ví, že má náhradu.

Jak si vysvětlujete, že když neměl premiér nic konkrétního v ruce, jak se
ukázalo, proč vůbec šel kvůli obměně vlády za prezidentem na Pražský
hrad?

On chtěl vědět, jakou má podporu. Ale prezident Miloš Zeman se choval velmi
vlažně a s odstupem, ani ho nepodpořil, ani neodmítl. A jak dělá premiér
Sobotka zoufalé kroky, tak teď říká, že chce jednat ještě s ministry
ostatních stran. Což vůbec nechápu, protože když mu nechtějí do vlády
jeho vlastní lidé, kde bere přesvědčení, že by mohl odvolat ministry z
jiných stran? To je výraz jeho tápání.

Možná Bohuslav Sobotka bude přemlouvat lidoveckého ministra kultury Daniela
Hermana, aby sám odstoupil, protože by si tím vylepšil pozici u prezidenta,
aby jeho změny podpořil.

To ne. Herman neodejde nikdy.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Nejedená se o vtip: Coloradské školy budou studentům na Apríla distribuovat
satanistické knížky

DELTA, Colorado – Coloradských školní okres bude na Apríla distribuovat
brožury od ateistických a satanistických skupin, ale rodiče a místní
studenti se tomu nijak zvláště nesmějí.

Školní obvod kraje Delta plánuje, že dovolí ve Wisconsinu sídlící
ateistické organizaci Nadace svobody od náboženství rozkládat brožury na
stolech v knihovnách středních škol a vyššího stupně základních škol
poté, co v prosinci došlo ke sporu o distribuci Biblí, jak hlásí KJCT.

Činitelé školního obvodu dovolili Gideons International, aby v prosinci ve
školní knihovně rozdávali Bible, což vyvolalo stížnost přinejmenším
jednoho rodiče. Tento rodič kontaktoval činitele školy s tvrzením, že tato
distribuce porušovala ústavních ochranu, ale činitelé školy trvali na tom,
že tato mimo-osnovní literatura odpovídala směrnicím školní politiky
okresu.

Bloggerrka Anne Landman napsala 18. prosince o Bibliích Gideonistů:

Od rodiče dítěte, co navštěvuje Delta Middle School (DMS) a v pátek to
ohlásilo své mámě, že 18. prosince ji při vyučování sociálních
studií zavedli s jejich učitelem panem Michaelem Longem (Tato e-mailová
adresa je chráněna před spamboty. Pro její zobrazení musíte mít povolen
prefix = 'ma' + 'il' + 'to'; var. path = 'hr' + 'ef' + '='; var addy66094 = 'michael.long'
+ '@'; addy66094 = addy66094. + 'deltachools' + '.' + 'com'; document.getElementById('cloak66094').innerHTML
+= '
pan Long „třídě oznámil, že jsou tam k dispozici bible zdarma“ a
studenti „si je mohou sebrat ze stolu umístěného u dveří knihovny a vzít
domů.“ Student, který uvedl. , že to je porušení oddělenosti církve a
státu ve veřejné škole, pořídil fotku bible na tomto stole a poslal ji
přes SMS své mámě s poukazem, že ten stůl ležel tam, kudy museli studenti
procházet při vstupu a výstupu z knihovny.

Studentka, která si bibli nevzala, byla konfrontována se svými spolužáky,
proč si jednu nevzala, a ti ji začali zostouzet za to, že není konformní s
křesťanskou vírou.

Kontextová reklama Sklik

Rodič nespokojený s reakcí školních činitelů kontaktoval FFRF, která
zjevně vstoupila do součinnosti s Ateisty a volnomyšlenkáři Západního
Colorada (WCAF) a se Satanistickým chrámem, aby provedli protiakci proti
rozdávání Gideonistů.

10. března tato skupina poslala dopis s žádostí na umístění ateistických
a satanistických materiálů do školních knihoven ve stejném stylu jako
Gideonovy Bible.

Tato žádost obsahovala brožury a letáky s názvy jako „10 hlavních
porušení oddělení státu a církve ve veřejných školách a jak je
zastavit“ a „Nevěřit v Boha je OK!“

K dalším přiloženým patřilo „Co řekli o náboženství“, „Desek
běžných mýtů o ateistech,“ „Proč ženy potřebují svobodu od
náboženství“, „Kniha nevhodná pro mládež (Sex a obscese v Bibli)“,
„Co je špatně na Desateru přikázání?“ a „Proč zrovna Ježíš?“

Satanistický chrám chce také rozdávat „VELKÁ KNIHA aktivit
Satanistických dětí“, hlásí Patheos.com.

Náměstek státního rady pro školy v kraji Delta Kurt Clay řekl KJCT, že
okres neměl jinou možnost než s těmito materiály souhlasit, když bude
dodržovat okresní politiku o materiálech mimo osnovy. Politika státní
činitelů nemůže diskriminovat materiály, pokud neprosazují násilí,
komerční produkty nebo politiky, nebo pokud ty materiály nezasahují do
operací školy. Publikace také nemůže být studentům rozdávána přímo
nebo obsahovat pornografické či obscénní materiály.

Clay řekl, že když okres chce umožnit studentům dostupnost materiálů pro
Chlapecké Scouty nebo materiály H4, tak musí ateistům a Satanistům dělat
to stejně.

„To je druhá strana toho samého,“ řekl. „Tato politika praví, že
nemůžeme diskriminovat, co se bude rozdávat, musíme jen tento postup
dodržovat.“

Je stanoveno, že tyto materiály se budou distribuovat 1. dubna.

Zdroj: prisonplanet.com

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Důležité informace k jedu novičok. Vyjádřil se i toxikolog

Páteční Lidové noviny přinášejí další informace o jedu známém pod
označením novičok. O smrtelně nebezpečné látce toho ve skutečnosti mnoho
známo není. Chemické vzorce, podle kterých lze pravděpodobně novičok
vyrobit, jsou dostupné na internetu. Znamená to, že si ho může vyrobit
kdejaký „domácí kutil“? Podle odborníků rozhodně ne. Stojí přitom za
pozornost, že novičok lze v Česku vyrobit legálně. Kvůli mezeře v
zákoně.

Jed známý pod označením novičok vyvíjeli vědci v Sovětském svazu v 70.
a 80. letech minulého století. Výzkum, který byl s vývojem spojen,
probíhal v přísném utajení. Informace o něm vynesli např. sovětští
vědci, kteří emigrovali na Západ. Miloslav Pouzar, docent Fakulty
chemicko-technologické Univerzity Pardubice, upozorňuje, že dnes dostupné
informace o novičoku jsou stále velmi teoretické. Je sice pravda, že
chemické vzorce látek, ze kterých lze novičok vyrobit, jsou dostupné na
internetu, ale to ještě neznamená, že by výrobu tohoto smrtelně
nebezpečného jedu zvládl kdejaký středoškolský student.

„Přísady novičoku jsou už samy o sobě vysoce nebezpečné. Výsledek
jejich smísení nebezpečnost ještě několikrát zvyšuje. Sloučeniny, ze
kterých novičok vzniká, jsou dokonce podobné chemickým vzorcům pesticidů
– látkám na hubení hmyzu,“ doplňuje server.

Přesné složení jedu však není známé, a proto v české legislativě
není uveden na seznamu zakázaných látek. Teoreticky je tedy možné vyrobit
novičok v naší zemi legálně. „Když vyrobím látku, která není v tomto
seznamu, a neprokážou mi, že to chci masově použít pro bojové účely,
vyrobit ji smím,“ anonymně konstatoval český toxikolog.

Pod podmínkou anonymity také vědci připouštějí, že kdysi na našem
území mohla probíhat výroba novičoku. Opět v přísně utajeném režimu.
K útoku na dvojitého ruského agenta Sergeje Skripala v Británii nemusela
být použita úplně čerstvá látka. Smrtelně nebezpečný jed lze skladovat
a použít později. Čistě teoreticky tak plyn mohl pocházet z Česka,
respektive z Československa, což naznačovali i Rusové, když zpochybňovali
prohlášení britské premiérky Theresy Mayové, že v útoku na Skripala má
prsty Rusko.

Česká vláda však ruské nařčení opakovaně odmítla.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Michal Horáček prozradil, jak za bolševika podváděl

Do minulosti prezidentského kandidáta Michala Horáčka se podíval deník
Blesk. Textař mimo jiné figuroval i v seznamech StB, a to pod krycím jménem
Sázkař v kategorii prověřovaná osoba.

Kromě Horáčkovy kapitoly života s StB byl také padělatelem. Za každou
cenu se totiž chtěl podívat do Spojených států, jenže nebyl politicky
aktivní. Fakulta sociálních věd a publicistiky ho vzhledem ke studijním
výsledkům nechtěla uvolnit. A tak Horáček předložil padělaná tvrzení.
Za 68 tisíc korun si pak koupil cizí valuty marky a švýcarské franky. Po
návratu dokonce skončil za mřížemi v pražské Ruzyni.

„Když jsem do toho SSM přišel formálně požádat o razítko, tak mi ho
odmítli udělit se slovy: Soudruhu, my tě z té politické práce neznáme. A
já šel domů. Můj dědeček byl předseda entomologické sekce ČSAV. A
protože měl různá razítka, tak jsem, když nebyl doma, prohrabal jeho věci
a jedno velké kulaté našel. Problém byl, že bylo veliké a v jeho
prostředku byla včela. Byl jsem mladý, trochu blázen, tak jsem si řekl,
uvidí kulaté razítko a bude. Tak jsem ho tam fouknul. A tehdy jsem řekl
mamince: …hele, napiš tam, soudruha doporučujeme, a pak to nějak podepiš.
Maminka to udělala, já to odevzdal, dostal jsem parádní výjezdní doložku
a jel jsem do USA. A to je, jako byste dneska vy mladí lidé jeli na Mars,“
popisuje tehdejší situaci Horáček. Pyšný je prý na to dodnes. „Bylo to
hodně odvážné,“ dodal.

Strašnou prohrou pro něj jen bylo vězení. „Jste na dně společnosti. Bez
jakýchkoliv nadějí do smrti. Aspoň se to zdálo, protože se říkalo se
Sovětským svazem na věčné časy. Ale ono je to kolikrát takzvané
požehnání v přestrojení,“ zmínil.

V roce 1981 pak byl Horáčkovi založen spis kandidáta tajné spolupráce.
Soudruzi měli jasný úkol. Udržovat s jmenovaným konspirativní styk s
cílem postupného připoutávání a získávání pro StB poznatků v
nepřátelském prostředí. O rok později jej pak estébáci praštili přes
prsty podruhé. Tehdy chtěl Horáček prý proniknout na obrazovku
Československé televize. Využil k tomu americkou zpěvačku Anku Chřestýš,
kde se vydával za pracovníka pověřeného Pragokoncertem. Byl však odhalen.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Jsem pesimista, píše Jaroslav Bašta. Stažení Rusů ze Sýrie může
znamenat...

Někdejší diplomat v Rusku a na Ukrajině Jaroslav Bašta se zamýšlí nad
tím, co může znamenat stažení většiny ruských sil ze Sýrie. Tento krok
lze hodnotit optikou optimisty a optikou pesimisty. Do druhé skupiny patří i
Bašta, který se obává, že se ruský prezident připravuje na další kolo
války. Zmiňuje jména amerického, ukrajinského a tureckého prezidenta.

Když ruský prezident Vladimir Putin nařídil zásah v Sýrii, mnohé
překvapil. Z pohledu hráčů šachu šlo o nenadálý tah jezdcem, který
vyvedl protihráče z míry. Jeho krok pomohl nastolit alespoň částečnou
stabilizaci v rozvrácené Sýrii a oslabit islamisty – společného
nepřítele Ruska a Západu. Putin tím pomohl jednomu ze spojenců Ruska.

Stažení ruských sil ze Sýrie je dalším překvapivým tahem Vladimira
Putina. Lze ho interpretovat tak, že chce ruský prezident přenechat vavříny
vítězství svému syrskému kolegovi Bašáru Asadovi. To tvrdí optimisté.
Pesimisté, k nimž patří i Bašta, říkají, že si Putin jen uvolňuje ruce
k dalšímu válčení. Kde? Možná na Ukrajině, kde konflikt zamrzl na
mrtvém bodě. Ať už to teď dopadne v této zemi jakkoli, pro Putina to
nebude dobré.

„V čele dvou států sousedících s Ruskou federací stojí dva dosti
zoufalí muži – ukrajinský prezident Porošenko a turecký prezident Erdogan.
Oba válčí se svými spoluobčany, jeden s ruskojazyčnými Ukrajinci, druhý
s Kurdy, a oba za viníka svých problémů považují ruského prezidenta
Vladimira Putina. Temné náznaky o jejich spojenectví ve snaze o navrácení
Krymu Ukrajině asi nelze brát na lehkou váhu. Letošní rok je navíc rokem
voleb v USA a prezident Barack Obama na konci svého druhého volebního období
je v pozici „chromé kachny“, jak tradičně dosluhujícího prezidenta
nazývají američtí novináři. Je tedy otázka, jak bude jeho autoritu
vnímat právě turecký prezident, který ve vnitřní i zahraniční politice
podniká velmi nebezpečné kroky,“ varuje Bašta v komentáři pro
PrvníZprávy.cz.

Celý komentář naleznete zde.

Lze si jen přát, aby stažení většiny armády ze Sýrie nebylo jen
přípravou na horší krveprolití.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Sex je ta největší bída. Tělo ženě nepatří, promluvil známý
intelektuál o sexualitě muslimů. A dostává co proto

Ve světě Alláha je největší bídou bída sexu, napsal alžírský
spisovatel Kamel Daoud. Odmítá ale, že by měli být muslimové viděni jako
„divoši“. Jsou jenom... „jiní“. Žena je pro ně zakázanou touhou –
oproti věčnosti. Kolektiv vědců protestuje... Pro ParlamentníListy.cz
zpracoval publicista a překladatel Josef Brož.

Je muslimské kultuře vlastní násilí na ženách? Není Západ v zajetí
představ, jež neodpovídají skutečnosti představ většiny muslimů? Jaké
jsou hodnoty tisíců lidí, kteří přicházejí do Evropy? Podle
alžírského spisovatele Kamela Daouda ztrácejí muslimové v Evropě duši:
to vede k ponižování ženy! Kdo se vlastně bojí Daouda?

Alžírský spisovatel Kamel Daoud (*1970), který čelí ve své zemi fatwě,
označil muslimskou kulturu za násilnickou a plnou předsudků – zejména k
ženě a sexu. Učinil tak v souvislosti se silvestrovskými útoky v Kolíně
nad Rýnem.

Část francouzské intelektuální levice jej za to ve společné petici
obvinila z islamofobie. Do diskuse zabývající se povahou islámské kultury a
uprchlické krize se zapojil minulý týden i francouzský premiér Manuel Valls,
jenž vystoupil na Daoudovu obhajobu.

Na Západě muslim zachrání tělo, nikoliv duši

Není to jen válka slov. Autor Kamel Daoud, známý alžírský spisovatel a
novinář, dosud publikující převážně ve svém domovském listu Le
Quotidien d´Oran, ale i v Evropě a Americe (v prestižních listech typu La
Repubblica, The Guardian, Le Monde či The New York Times), ťal do živého.
Není to poprvé, a patrně ani naposledy. „Ve světě Alláha představuje
sex největší bídu,“ napsal expresivně. Slovo se v jeho případě stalo
tělem. Aniž by zpochybňoval utrpení tisíců uprchlíků, kteří
opouštějí své země, uvedl: „Uprchlíky vnímáme prostřednictvím jejich
statutu, nikoliv kultury. A toto přijetí se omezuje na byrokracii a charitu,
aniž bychom vzali v potaz kulturní předsudky a náboženské pasti.“ Tento
úhel otevírá téma, pro něž si vysloužil on sám obvinění z islamofobie.
Daoud na protest oznámil, že přestává definitivně jako novinář psát...

Text vyšel nejprve 10. ledna v litalském liberálně-levicovém listu La
Repubblica, o dva dny později, 12. ledna, jej převzali i v politicky blízkém
francouzském večerníku Le Monde. V okamžiku, kdy se v obou listech rozběhla
diskuse, přetiskl text i globální americký The New York Times pod titulkem:
Sexuální bída arabského světa. Text se stal jedním z nejsledovanějších
polemických vyjádření posledních týdnů a dní.

Jeho výbušnost posiluje postavení tohoto novináře, který v Alžírsku
ostře kritizuje vojensko-byrokratickou mašinérii prezidenta Abdelazíze
Butefliky, ale i fanatické šílenství radikálních stoupenců Alláha.
Loňského jara vydal Daoud ve Francii vysoce cenněný román
Meursault-přešetření (2015), jenž obdržel Goncourtovu cenu za první
román. V létě vyšel v nakladatelství Odeon rovněž i česky. Kamel Daoud v
rozhovoru pro RFI koncem loňského roku prohlásil, že si v mládí prožil
inklinaci k radikálnímu islámu.

Vyplatí se některé Daoudovy pasáže z textu, jenž obletěl svět, citovat:
„Na Západě zachrání uprchlík nebo imigrant své tělo, ale nevyjedná
již svoji kulturu s takovou jednoduchostí. Na to se – často s pohrdáním
– zapomíná. Jeho kultura je tím, co mu zůstává tváří v tvář
vykořenění a šoku z nových zemí. Vztah k ženě, jenž tvoří fundament
pro modernitu Západu, mu zůstává často nesrozumitelný dlouhou dobu,
mluvíme-li o obyčejném člověku.“ Co uprchlíkovi podle Daouda zbývá?
Jak bude postupovat v nové zemi, jež se ho rozhodne přijmout? „Bude
postupovat nejprve ve strachu, prostřednictvím kompromisů nebo ve snaze
uchovat si ‚svoji kulturu‘, jež se bude proměňovat pomalu, velmi pomalu.
Bude stačit málo, aby se navrátil do stáda, může to být i nějaký
citový neúspěch, aby se mu v bolesti vrátil. Kolektivní přijetí má v
sobě cosi naivního, když se omezuje pouze na byrokracii a očištění
charitou.“

Spisovatel Daoud ovšem upozorňuje zejména na zkreslené představy a rozdíly
mezi Západem a islámem – zvláště v sexu a postavení ženy. Proces
integrace jiných kultur staví spisovatel Daoud do opozice velmi ostře. Vůči
jeho názorům se silně vymezila skupina intelektuálů, kteří v textu o pár
dní později, 12. února, v Le Monde napsali, že alžírský spisovatel
vědomě šíří ta „nejotřepanější klišé“, a obvinili ho z
islamofobie a anti-humanismu.

Nemocný vztah muslimů k sexu a k ženě

Daoud odmítá ovšem, že by měl být muslim nahlížen jako „divoch“. Je
tedy divochem? „Ne. Je pouze jiný. Nestačí ho přijmout s tím, že dostane
papíry a společné ubytování a potom bude puštěn. Je nutné mu nabídnout
azyl pro tělo, ale také přesvědčit duši, aby se změnila.“ Neboť tento
„jiný“ přichází ze „širokého prostoru bolesti a hrůz, jimiž jsou
sexuální bída arabsko-muslimského světa, z nemocného vztahu vůči ženám,
tělu a touze“. „Přijmout neznamená, že ho vyléčíte,“ upozorňuje
varovně. A téměř filozoficky dodává: „Žena, jež je dárkyní života v
životě, jenž je ztrátou času, žena stává se mu ztrátou duše.“

Vztah k ženě je pro spisovatele Daouda „gordickým uzlem“ – tím druhým
ve světě Alláha. To je převážně hlavním důvodem, „proč je žena
odmítána, popírána, zahalována, uzavírána nebo vlastněna“. „Žena je
odrazem života, který není možné přijmout. Je zosobněním nezbytné touhy,
a tím pádem i vinna za strašlivý zločin života,“ uvádí spisovatel,
jenž zdůrazňuje, že toto je přesvědčení, jež převažuje mezi muslimy a
nejviditelnější je zejména u islamistů. „Islamista nemiluje život. Pro
něj se jedná o ztrátu času před věčností, pokoušením, zbytečným
oplodněním, oddálením Boha a nebe a zpožděním na té schůzce s
věčností. Život je produktem neposlušnosti a tuto neposlušnost produkuje
žena."

Tělo je pro většinový muslimský pohled něčím, co ženě nepatří.
Citujme z Daouda: „Žena je ženou pro všechny, kromě jí samé. Její tělo
je nabízeno všem, a její ‚bolest života‘ jen jí samé. Nemůže se
dotknout, aniž by se odhalila, milovat bez toho, aby obešla všechny ostatní
z jejího světa (aniž by se dovolila, ani sdílet bez toho, že se rozdrobila
mezi tisící právy. Když se svléká, vydává se zbytku světa a je na ni
útočeno, protože vystavila své nahotě svět, nikoliv proto, že vystavila
svá ňadra. Je sázkou, ale jí se ta sázka netýká; zbožštěna, ale bez
respektu vůči její osobnosti; je ctností pro všechny, bez ní samé; touhou
pro všechny, ale bez její touhy. Je místem, kde se všichni setkávají,
kromě ní samé. Je průchodem života, jenž jí zakázal její vlastní
život.“ Podobně je tomu ve vztahu k hodnotám, k nimž se „svět Alláha“
odvolává. Sex se stal prostředkem, který vede některé islamisty k tomu,
že šíří něco na způsob „islamistického porna“ v němž nabízejí
svým rekrutům popis ráje, podobající se spíše bordelu, určeného pro
věrné – zejména panny pro sebevražedné útočníky. „Islamismus je
atentátem proti touze. A tato touha někdy vede k explozi v západních zemích,
kde svoboda je tak drzá. Neboť ‚u nás‘ svoboda nastává pouze po smrti a
posledním soudu,“ napsal spisovatel. „Tyto hodnoty činí z muslimů zombie.
Sebevražední kamikaze si pletou smrt s orgasmem. A někteří frustrovaní
jedinci sní o tom jít do Evropy, aby unikli sociální pasti své zbabělosti:
chtějí poznat ženu, ale odmítají, aby jejich sestra poznala lásku s mužem.“

Spisovatel vyzývá, abychom nezavírali ani dveře, ale ani oči. „Zavírat
dveře povede jednoho dne k tomu, že budeme střílet oknem, což je zločinem
proti lidskosti. Ale zavírat oči před obtížnou a dlouhou prací pomocných
organizací znamená také zavírat oči před sebou a před druhými, což vede
k andělskosti, jež bude zabíjet.“

Kolektiv vědců varuje: nebezpečná islamofobie a zjednodušení

Podle skupiny vědců, mezi nimiž najdeme politology, sociology, ale i
novináře, se spisovatel Daoud nedostal dál, než že recykluje několik
základních myšlenek známých z děl historika Ernesta Renana (1823–1992) a
psychologa Gustava Le. Bona (1841–1931) – přesněji o islámu jako o „náboženství
smrti“ a „arabských hordách“. „Vzdálena klidné a důkladné diskusi,
jež vyžaduje vážné zkoumání faktů, argumentace Daouda pouze posiluje
islamofobní fantazie stále se rozšiřující části evropské veřejnosti,
berouce si za záminku odmítnutí andělskosti,“ píše ve své petici „kolektiv“
devetenácti sociálních pracovníků. Zjednodušení provedl Daoud zejména ve
velmi vágním označení „země islámu“. Proti sobě postavil bídu a
nerovnoprávnost ústící v „sexuální patologii“ proti „ráji a
sexuálnímu štěstí Západu“, aniž by podle nich zmínil „odlišné
formy nerovnosti a násilí“ činěném ženám i na Západě. Podobně se
dopustil autor faulu v psychologizaci, která nebere v potaz ekonomické a
sociální podmínky – popisuje uprchlíky pouze jako sexuální predátory.
„Muslimové tu vystupují jako vězňové islamistických diskursů,
redukováni na sebevražednou pasivitu (jsou buď ‚zombie‘.nebo ‚kamikaze‘).“
Z tohoto důvodu podle Daouda uprchlíci, kteří přijedou do Evropy, jak to
parafrázují petičníci, jsou vystaveni vkořenění vedoucímu ke kulturnímu
ústupu, jenž se vybíjí na ženách, které mají v arabském světě
podřadné postavení.

Nejproblematičtějším bodem je v Daoudově textu výzva k převýchově duše,
neboť jinak tato „deviantní masová muslimská kultura je pro Evropu
nebezpečím“ – kromě koloniálního paternalismu je Daoudův text
antihumanistický. „Podmiňovat přijetí osob, kteří utíkají z války a
devastace, je diskursem čistě antihumanistickým,“ píší v petici její
autoři.

V evropském kontextu se autoři obávají, že tato tendence ve výkladu nabere
vrchu. „Tváří v tvář nevídanému násilí je zapotřebí se věnovat
faktům, jak nabízí Kamel Daoud. K tomu je ale důležité nepokoušet se
nově aktualizovat věčná islamofobní klišé,“ píší závěrem. Povaha
diskuse to ale zatím podle nich neumožňuje.

Daoud: Daleko od hlučícího davu poslouchat (zatím) stromy a srdce

Nezvyklá reakce přišla od samotného spisovatele, který vyhlásil, že se
již nehodlá věnovat žádné další diskusi a přestává i psát jako
novinář. „Půjdu poslouchat sromy a srdce. Číst. Obnovit v sobě důvěru
a duševní klid.“ Jeho dávná ambice věnovat se výhradně literatuře
patrně přinesla jemu samému nečekané vyvrcholení.

Na obranu Daoudovy svobody „svobodně myslet“ se vzápětí přidali dva
muži, od nichž by to člověk právě nečekal. Prvním je spisovatel Pascal
Bruckner (Le Monde, 1. 3.), známý i u nás scénářem k Polanského filmu
Hořký měsíc (1992), a druhým – premiér Manuel Valls (na svém
facebookovém profilu).

Oba připomínají, že dogmatismus vlastní některým levicovým
intelektuálům zatemňuje prožitou skutečnost. Brucker petici srovnává s
fatwou, jíž je v Alžírsku Daoud vystaven, a píše v tomto případě o „fatwě
inteligence“. Socialistický premiér Valls rovnou volá: Podpořme Kamela
Daouda!

Bude-li Kamel Daoud veřejným intelektuálem v Alžirsku daleko od „pařížských
kaváren a klidných teras“, jak si myslí (ovšem stále ve výjimečném
stavu, dodejme), nebo se ocitne na nějaké pařížské terase sám, není
zatím jisté.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Hamáček svolal první schůzi Sněmovny, začne 20. listopadu

Bývalý předseda Poslanecké sněmovny Jan Hamáček z ČSSD už svolal
ustavující schůzi nové dolní komory. Začne podle očekávání dvacátého
listopadu. Poslanci se sejdou ve třináct hodin, uvádí pozvánka na
sněmovním webu.

Na stejný den svolal prezident Miloš Zeman už dřív zasedání Sněmovny,
které je stálé. Označuje celkovou činnost dolní komory mezi volbami, v
jejímž rámci se konají jednotlivé schůze, informovala ČTK.

Prezident využil pro stanovení termínu zasedání maximální možnou
třicetidenní lhůtu od voleb. Kdyby zasedání nesvolal, dolní komora by se
třicátý den po volbách sešla sama. Jiný den pro zahájení ustavující
schůze než dvacátý listopad proto nebyl možný.

Ustavující schůze potrvá nejméně dva dny. V pondělí poslanci složí
slib, vyslechnou informaci o vzniku volební komise a zřídí mandátový a
imunitní výbor.

Následně bude vyhlášena lhůta pro podávání nominací mimo jiné do
funkcí předsedy a místopředsedů Sněmovny. První schůze pak bude
přerušena. Bude pokračovat patrně ve středu.

Teprvé druhý den schůze se uskuteční volba členů vedení dolní komory a
zřídí se další výbory. Program ustavující schůze určuje zákon.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Rusko vyzývá USA zastavit podporu teroristů v Sýrii, konkrétně Frontu an
Nusra - Lavrov

Rusko vyzývá USA zastavit podporu teroristů v Sýrii, konkrétně se jedná o
organizaci Fronta an Nusra (v Rusku zakázána), prohlásil ve čtvrtek ruský
ministr zahraničních věcí Sergej Lavrov.

„To nejdůležitější je, aby i ve východní Gutě a dalších místech,
aby koalice USA, která tam pracuje ze vzduchu, která má mnohatisícové síly
speciálního nasazení na zemi, zastavila podporu teroristů typu Fronty an
Nusra. A všech ostatních organizací, které západ považuje za
neextrémistické, ty z nějakého důvodu pracují pod „deštníkem“ Fronty
an Nusra a mají vytvořené společné velení. Rezoluce (Rady bezpečnosti OSN)
2254 vyžaduje oddělit se od banditů,“ řekl Lavrov během vystoupení na
fóru Rusko – země možností.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Česká společnost v sobě má latentní rasismus, spustil v debatě hradních
adeptů Topolánek. A Jiřího Drahoše to velmi pobouřilo

Debaty prezidentských kandidátů v knihovně v Liberci se zúčastnilo celkem
osm nominantů na post hlavy státu: Jiří Drahoš, Pavel Fischer, Petr Hannig,
Marek Hilšer, Michal Horáček, Jiří Hynek, Vratislav Kulhánek a Mirek
Topolánek. Jen současný prezident Miloš Zeman veřejné debaty kandidátů
ignoruje. Tvrdí totiž, že nevede žádnou prezidentskou kampaň. Řešily se
otázky ohledně rasismu v Česku i to, kdo by měl být novým premiérem.

Je společnost v Česku rasistická, nebo ne? Server iDnes.cz informoval, že na
tom se kandidátům shodnout nepodařilo. „Latentní rasismus v nás prostě
je,“ prohlásil při debatě expremiér Mirek Topolánek. Odlišný názor má
bývalý šéf Akademie věd Jiří Drahoš. „Nesouhlasím s tím, že by
česká společnost byla rasistická a xenofobní,“ řekl.

„Jsme klidné srdce v neklidné Evropě,“ tvrdil skladatel a předseda
strany Rozumní Petr Hannig. Na rozdíl od dalších účastníků diskuse se
přitom nedistancoval od podpory od lidí, kteří na sociálních sítích
nenávistně reagovali na tablo prvňáků z teplické Základní školy
Plynárenská, kde většina žáků byla romského a arabského původu.

Většina kandidátů se shodla na tom, že by nejmenovala premiérem trestně
stíhaného šéfa ANO Andreje Babiše. Horáček řekl, že by přál Babišovi,
aby se mu podařilo provést klíčové reformy, které Česko postrádá. „Pověřil
bych ho, ale nejmenoval,“ řekl Fischer. „Určitě bych nedal tři bianco
pokusy jednomu kandidátovi,“ uvedl Drahoš.

Expremiér Topolánek musel odpovídat na dotazy, zda není jeho slabinou, že
před pár dny musel nastoupit do vězení jeho bývalý blízký
spolupracovník Marek Dalík odsouzený za podvod při jednání o nákupu
pandurů pro armádu. „To posoudí voliči u voleb. Nejsem nepopsaný list,“
řekl Topolánek.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
VIDEO Sobotka a Špidla se sešli s Němci kvůli uprchlíkům. Ovčáček z
toho má divný pocit. A na hranicích se rozjela akce

Otázka imigrace se řeší na nejvyšší úrovni, byť způsobem, který
možná některé překvapí. Na počátku týdne se k tomuto tématu
například vedlo jednání mezi českou a německou vládou. Zastoupení,
přinejmenším na české straně, však vyvolalo u některých značné obavy.

Migrační krize totiž byla součástí „strategického dialogu“ mezi
Českou republikou a Německem, jehož téma zní „migrace a integrace“. Za
německou stranu vedl jednání, která probíhala v Praze, ministr pro Evropu
Michael Roth. Jeho českým protějškem byl pak šéf poradců premiéra
Sobotky Vladimír Špidla.

Výsledkem jednání byla deklarace, ve které obě strany ujišťují o své
vůli dál vést v migrační politice dialog a spolupráci, podporovat
posílení ochrany hranic EU a bránit nelegální migraci. Základem prý má
být pomoc přímo v místě konfliktu.

Společná deklarace české a německé vlády však pokračuje: „Základním
měřítkem uprchlické, migrační a integrační politiky musí být
solidarita, sdílení odpovědnosti a lidskost... Nikdy jsme nebyli v Evropě
jednou homogenní společností. A nikdo nechce, aby se Evropa vyvíjela tímto
směrem.“

VÍCE SI PŘEČTĚTE ZDE

A dále pak: „Naše evropské společnosti jsou založeny na hodnotách. Tyto
hodnoty jsou závazné pro všechny, včetně uprchlíků a migrantů. Jsme
otevřeni různým náboženstvím, etnickým skupinám i kulturám, pokud
respektují a sdílejí naše společenství sdílených hodnot.“

Podepsaná deklarace by měla být základem pro další jednání, příští
schůzka se má konat v dubnu 2017 v Berlíně. Již nyní však článek o
průběhu jednání některé znepokojil. Například mluvčí prezidenta
republiky Jiří Ovčáček jej na svém facebooku komentoval: „To zní velmi,
velmi zlověstně...“

Šéf poradců premiéra Sobotky Vladimír Špidla, sám bývalý premiér a
eurokomisař, se k německé imigrační politice, reprezentované heslem Angely
Merkelové „My to zvládneme“, stavil vždy vstřícně. Již v prosinci
2015 vyjádřil její migrační politice podporu, prohlásil, že bez ní a
její politiky by nám bylo mnohem hůř, a postěžoval si, že se o
kancléřce u nás šíří lži. V srpnu 2016 to měl být právě on, kdo
vehementně prosazoval návštěvu kancléřky Merkelové v Praze. Chtěl jí
prý ukázat, že tvrdé názory na migraci, které prezentuje například
ministr vnitra Milan Chovanec, nejsou v české politice většinové a že
čeští politici mají k jejímu přístupu mnohem vstřícnější postoj.

Zatímco na jednání s německým ministrem poslal premiér Sobotka poradce
Špidlu, sám se sešel s končícím německým velvyslancem Arndtem Freytagem
von Loringhovenem, kterému děkoval za jeho přínos k česko-německým
vztahům. Ještě dramatičtěji vše později vyjádřil vládní tajemník pro
EU Tomáš Prouza, který se s Twitterem podělil o svůj velký smutek z
odchodu „velkého přítele jeho i České republiky“.

Kromě toho česká policie začala nacvičovat obranu hranic s Německem. Na 16
hraničních přechodech, které se Spolkovou republikou máme, provádí 300
policistů namátkové kontroly. Cvičení má podle policejního prezidenta
Tomáše Tuhého trvat dva dny. Současně s akcí na hranicích bude testovat i
zprovoznění registračního místa pro uprchlíky v Petrovicích na Ústecku.
Ve čtvrtek ráno má na hraniční přechody dorazit simulovaná uprchlická
vlna, tvořená studenty. Policisté si na nich budou nacvičovat výslechy a
další nakládání s migranty.

Web Krimi Plzeň sledoval cvičení policistů na hraničním přechodu Rozvadov.
„Policie uzavřela hranice s Německem na příjezdu. Vozidla projíždějí
několikanásobným filtrem, kdy policisté zastavují a kontrolují vytipovaná
vozidla. Vše probíhá ve spolupráci jak s německou policií, tak i s
celníky,“ informoval zpravodaj webu během úterý.

Web přinesl z policejní akce i VIDEO

„Cílem cvičení je ověřit připravenost Policie ČR na rozhodnutí
ministra vnitra o znovuzavedení kontrol na státních hranicích s Německem v
souladu s nedávno novelizovaným zákonem o ochraně státních hranic ČR.
Tato situace by s největší pravděpodobností v praxi reálně předcházela
rozhodnutí vlády a Policie ČR by ji musela zvládnout za pomoci pouze
vlastních sil a prostředků, bez součinnosti Armády ČR a Celní správy.

Dalším cílem cvičení je ověřit funkčnost typového plánu pro zřízení
registračního místa, zmapovat jeho kritická místa a otestovat v reálných
podmínkách registrační informační systém, jehož účelem je
zaregistrovat základní osobní údaje cizince a úkony, které s ním byly v
rámci registračního místa provedeny,“ citoval web policejní mluvčí.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Turecký premiér odsoudil rezoluci Evropského parlamentu o čelení ruským
médiím

Turecký premiér Binali Yı odsoudil Evropskou unii za pokusy čelit ruským
médiím, označil to za „bídu demokracie“.

„Evropský unie, která se snaží zakázat ruský tisk, ukazuje bídu své
demokracie," prohlásil Yı žurnalistům v Ankaře ve čtvrtek.

Ve středu schválil Evropský parlament rezoluci pod názvem Strategické
komunikace EU jako vzdorování propagandě třetích stran. V dokumentu se
tvrdí, že Rusko údajně poskytuje finanční podporu opozičním politickým
stranám a organizacím v členských zemích EU, uplatňuje přitom faktor
dvoustranných mezistátních vztahů, aby rozkmotřilo členy společenství.
Za hlavní informační hrozby pro Evropskou unii a její partnery ve východní
Evropě je v rezoluci označována agentura Sputnik, televizní stanice RT, fond
Ruský svět a federální agentura Rossotrudničestvo, jež je podřízená
ruskému ministerstvu zahraničních věcí. Rezoluce obsahuje řadu ničím
nepodložených obvinění, mimo jiné srovnává činnost takových
sdělovacích prostředků jako Sputnik s činností teroristické skupiny ISIL.

Z 691 poslanců, kteří se účastnili hlasování, hlasovalo pro podporu
dokumentu 304 lidí, proti bylo 179, 208 se zdrželo. Díky tomu se pro podporu
dokumentu vyjádřila méně než polovina hlasujících.

Agentra Sputnik prohlásila, že rezoluce Evropského parlamentu je přímým
narušením svobody masových médií a lidských práv, kvůli tomu Sputnik
vyzývá EU nedopustit zavedení státní cenzury.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Kolumbijské úřady upřesnily údaje o cestujících havarovaného letadla

Na palubě letadla s brazilskými fotbalisty, které se zřítilo v Kolumbii, se
nacházelo 77 lidí, nikoli 81, jak bylo oznámeno původně. Informuje o tom
rozhlasová stanice Ondo Cero s odvoláním na ředitele kolumbijského
národního střediska pro boj s následky katastrof Carlose Ivana Marqueze.

Letadlo havarovalo včera nedaleko kolumbijského města Medellínu (provincie
Antioquia, okres La Unión). Fotbalisté z klubu Chapecoense letěli na svůj
první finálový zápas Jihoamerického poháru.

Podle údajů Vanguardia bylo na palubě letadla 68 cestujících-Brazilců a
devět členů posádky z Bolívie. Jak informovaly kolumbijské úřady,
čtyři lidé na poslední chvíli let zrušili. Rozhlasová stanice Caracol
zdůraznila, že v důsledku katastrofy zahynulo sedm z devíti členů posádky,
dva se zachránili.

Ve správě města Medellínu, kam letadlo směřovalo, už dříve řekli, že
posádka hlásila závady na elektrickém vybavení letadla. Podle údajů
úřadů sousedního města La Ceja mohlo být příčinou havárie to, že
letadlo nemělo dostatečné množství paliva — podle předběžných údajů
ho piloti spotřebovali záměrně, aby se vyhnuli výbuchu během přistání.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Za volně dostupnou Wi-Fi milionová pokuta. GDPR hrozí hotelům i kavárnám

Mnohým hotelům, nákupním centrům a dalším podnikům budou v několika
měsících hrozit mnohamilionové pokuty za provozování nezabezpečených
sítí Wi-Fi.

V květnu totiž vstoupí v platnost nová regulace Evropské unie GDPR, která
v rámci ochrany osobních údajů uživatele ukládá provozovatelům povinnost
síť řádně zajistit.

V opačném případě je mohou čekat sankce ve výši čtyř procent z obratu
nebo pokuty šplhající až ke 20 milionům eur.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Konvička je nejlepší přítel teroristů. Mladá naděje od Pavla Šafra
varuje

Redaktorka Johana Hovorková pozvedá na serveru Pavla Šafra varovný hlas. Po
brutálních útocích v Bruselu musí podle jejího názoru zůstat Evropa
jednotná. Aby se tak stalo, je třeba rázně odmítnout názory Martina
Konvičky, Tomia Okamury a dalších populistů, kteří svým vystupováním
Evropu rozeštvávají, a tím vlastně pomáhají teroristům z Islámského
státu, jak mohou.

„Evropa opět po nedávné tragédii z Paříže čelí další těžké
zkoušce, teroristickému útoku v Bruselu, přímo v srdci Evropské unie. A o
to právě jde – oslabit a rozdělit jednotnou Evropu, svést problém na
politiku kancléřky Angely Merkelové a posílit všechny populisty, kteří
jiný program než nenávist nemají. Ale Evropa nezvítězí nad terorismem
prázdnými slovy ani domobranou vedenou figurkami typu Konvička nebo Bartoš.
Evropa zvítězí jen silná a hlavně jednotná,“ píše autorka.

Celou úvahu naleznete zde.

Populisté problémy nepřijatelným způsobem zjednodušují. Tvrdí
například, že premiér Bohuslav Sobotka (ČSSD) pouští do Česka uprchlíky,
a tím v podstatě nahrává teroristům. Jenže to je nesmyslně
zjednodušující hypotéza, která předpokládá, že každý muslim
prchající do Evropy může být teroristou. Neberou přitom v potaz, že
uprchlíci utíkají právě před terorem.

Je pravdou, že jsme přímo ve válce s terorem, ale jen s terorem, nikoli s
islámem nebo snad s příznivci uprchlíků, kterým se říkává
sluníčkáři. Nejsme ani ve válce s neziskovými organizacemi, které se
snaží mnohým uprchlíkům pomoci. Podobné nesmysly šíří právě jen
populisté, aby Evropu oslabili. Vést válku s teroristy je těžké a
jakékoli oslabování této snahy je podle názoru autorky nepřijatelné.

Konvička a spol. nás prý před teroristy rozhodně neochrání, jen se vezou
na negativních „hnědých“ společenských náladách. Jinak ale nemají
žádný program, se kterým by mohli před občany předstoupit.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Polsko podepsalo smlouvu o dodávkách plynu z USA

Byla podepsána smlouva se společností Centrica LNG o dodávkách
zkapalněného zemního plynu z USA. Podle smlouvy se bude palivo dodávat v
průběhu 5 let, oznámil web polské společnosti PGNiG.

Plyn je určen pro trh Polska a jiných zemí Střední Evropy. Polsko
odůvodňuje tuto transakci nutností zvýšit energetickou bezpečnost regionu,
v němž „historicky dominoval ruský plyn".

Podotýká se, že podepsaná smlouva je jen první z naplánovaných.

O možnostech USA pomoci Polsku a jiným evropským státům v diverzifikaci
dodávek plynu řekl v červenci americký prezident Donald Trump.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Po upálení Palacha jsme demonstrovali v době vyučování a nikdo se nedivil.
Migrace je už vyčpělé téma, říká senátor Bublan

ROZHOVOR Demonstrace Čechů jsou podle senátora za ČSSD Františka Bublana
odrazem špatné nálady a protestem proti krokům, které vláda v demisi
dělá. Podle bývalého ministra vnitra pramení nesouhlas veřejnosti z
nevyjasněné politické situace. Lidé nevědí, kdy a jaká vláda bude.
Andrej Babiš by měl být vstřícnější a chovat se velkoryseji k partnerům,
kteří jsou ochotni vyjednávat. Sázka na předčasné volby by se mu totiž
nemusela vyplatit.

Jak vnímáte zásahy Andreje Babiše do Generální inspekce bezpečnostních
sborů, tedy snahu o odvolání Michala Murína?

Působí to na mě trošku násilně. Domnívám se, že by měl počkat, až
bude mít větší důvěru, aby mohl takové kroky dělat. Ta uspěchanost
vedla k tomu, že ho nejdříve chtěl odvolat, pak zjistil, že musí mít
důvod, případně podezření z nějakého trestněprávního jednání.
Působilo to z počátku dost účelově. Uvidíme, jak se to bude vyvíjet dál.
Vstoupili do toho státní zástupci, třeba k odvolání bude důvod, to
neumím posoudit, ale začátek byl velmi účelový a nepůsobil dobře.

Jste bývalým ministrem vnitra. Michal Murín je v čele GIBS už dlouhá léta
a dosud jsem tak výraznou snahu o jeho odvolání nezaznamenala. Vy ano? Jak to,
že k tomu dochází právě nyní?

Nezaznamenal jsem nic takového. Jestli měli státní zástupci s Murínem
dílčí problémy a chtěli to řešit, nevím, neproniklo ke mně nic o tom,
že by byl nějaký zásadní problém. Samozřejmě GIBS je na začátku svého
působení, nemohu tvrdit, že by bylo vše na sto procent dobré, a určitě
mohlo nastat pochybení, ale nevím, jestli natolik závažné, aby byl
odvoláván ředitel.

Stále se mluví ohrožování demokracie, konají se demonstrace. Není ale
právě podobný zásah do něčeho tak podstatného v demokracii, jako je GIBS,
už skutečně tím krokem, který by měl vzbudit pozornost a odpovídající
reakci?

Ty demonstrace nejsou jen kvůli GIBS, vycházejí ze špatné nálady a z
několika kroků, které vláda v demisi dělá. Jedná se o odvolávání více
lidí, úředníků, teď zase bude odstupovat ředitelka pozemkového fondu.
Pokud veřejnost vyjadřuje nesouhlas, tak pramení z toho, že je politická
situace nevyjasněná, lidé nevědí, jaká bude vláda, kdy bude vláda, a
realizují se zásadní kroky. Nepůsobí to dobře.

Co říkáte na požadavek ČSSD na post ministra vnitra a spravedlnosti? Je to
vzhledem ke kauzám, které se kolem Andreje Babiše dějí, adekvátní
požadavek?

Netrval bych na tom tolik, protože jak Ministerstvo vnitra, tak spravedlnosti
nemají takovou pravomoc, aby mohla zasahovat do trestního řízení. Určitě
by nebylo dobře, kdyby Ministerstvo vnitra vyměnilo vyšetřovatele v
Babišově kauze a stejně tak, aby si Ministerstvo spravedlnosti zavolalo
státního zástupce, který dozoruje tento případ a snažilo se ho nějak
ovlivnit. To by si nikdo nedovolil, ať by tam seděl kdokoliv. Přímo
zásadní obsazení ministerstev není, spíše symbolické. Premiér sice nemá
důvěru, ale je v trestním řízení a symbolické by bylo, kdyby jeden z
těchto resortů připadl druhé, případné koaliční straně.

Ještě k demonstracím a diskuzi, nakolik se má politika míchat do škol.
Objevila se kritika, aby studenti demonstrovali jen ve volném čase. Jak to
vidíte vy? Měli bychom být studentům vděční, že nám pomáhají zachovat
život v demokracii, nebo je pro vás lepší reakce: reminiscence si s
prominutím strčte za klobouk, jak říká Václav Klaus mladší?

Vyjádření Klause mladšího mě udivilo. Vzpomněl jsem si, že v roce 1969,
po upálení Palacha, zorganizovali jsme demonstraci v době vyučování. Šli
jsme my i kantoři a nikdo se nepodivil. Chtěli jsme něco vyjádřit, svoji
vůli a bylo to v pořádku. Pak jsme se vraceli zpět, a že by někdo
zakazoval a pohoršoval se nad tím? Nikoliv. Naopak buďme rádi, že studenti
se zajímají o politiku a veřejné dění a vyjadřují svůj názor. Spíše
bychom to měli ocenit. Horší by bylo, kdyby seděli doma u počítače a
chatovali nebo se dívali na Facebook.

V Deníku Referendum vyšel text jeho šéfredaktora a levicového aktivisty
Jakuba Patočky, který analyzuje proměnu politického systému a současnou
situaci na české politické scéně. Patočka vidí zásadní problém v
neexistenci praktické politické strategie, která by dokázala čelit režimu
šéfa hnutí ANO. Lze to brát vážně? Měl by se podle vás objevit někdo a
velmi rázně už proti Babišovi zakročit?

Politická scéna je dost rozbitá. Opozice nemá patřičnou sílu, navíc
není příliš jednotná. Je vlastně zprava doleva, takže to bude velmi
obtížné. Musela by se najít silná osobnost, která by za sebou měla
silnější partaj, a pak by šlo o otázku budoucnosti, jaký bude vývoj. Ale
zatím tomu roztříštěnost politické scény nenahrává.

Jak tedy vnímáte dosavadní vládní vyjednávání? Někdo tvrdí, že Andrej
Babiš chce předčasné volby a vyjednávání jen předstírá. Může to tak
být?

Způsobuje hodně rozpačitosti, protože postoje Andreje Babiše se mění
docela často a neexistuje jasná linie, co by vlastně chtěl. Kromě toho že
by chtěl vládnout, takže se snaží různými postoji druhou stranu
přitlačit. Trošku vyhrožuje SPD, ale jsem přesvědčen, že Babiš SPD
nechce ani do vlády, ani jako podporu, protože by tím ztratil to svoje
renomé nejen u nás, ale především v Evropě by to nebylo vnímáno nijak
dobře, spíše naopak. Na mne to působí, že se bude snažit o co nejhladší
cestu, aby neměl problémy. V nejhorším případě vše klidně nechá dojít
do stádia, že nezbyde nic jiného než předčasné volby.

Platí podle vás, co se říká, tedy že na předčasné volby doplatí ten,
kdo je vyvolal?

Mohlo by to platit, pokud by Babiš ve vyjednávání hodně selhal. Sliby na
všechny strany, které pak zase mění, by veřejnost už mohla vnímat
negativně a potom by na to mohl doplatit, ale průzkumy tomu zatím
nenasvědčují. Nehledě na to, že bude říkat, jak s ním nikdo nechtěl
jít, s nikým nebylo možné se domluvit, takže mu nezbývá nic než
předčasné volby. To umí, přesvědčovat veřejnost.

To byla i moje další otázka. Je Babišovou taktikou dojít k předčasným
volbám s tím, aby odpovědnost za ně nepadla na jeho hlavu?

Je, ale nemusí být tak zřetelná, protože zatím je ke spolupráci ochotná
ČSSD a on by vlastně zůstal v poloze: ČSSD sice chtěla, ale chtěla pět
ministerstev, nebo chtěla ministra vnitra a spravedlnosti, takže měla
přehnané požadavky a já na ně nemohu přistoupit, takže raději nic. To
už je slabší. Pokud chce spolupracovat a mít partnera, musí být
vstřícný a nehledět na poměrné počty, kolik má kdo ministrů. Měl by se
chovat velkoryseji.

Vedou se vášnivé diskuze, která volba je pro sociální demokracii nyní
horší. Zkusit znovu vládu s hnutím ANO, nebo zůstat v opozici.

Obojí, ale nejsem dobrým prognostikem. Obojí má svá úskalí i svá
pozitiva. Skutečně nevím, co by bylo lepší a neumím odhadnout, jaká
budoucnost nastane. Jestli jít do vlády s Babišem, který by ji v podstatě
měl jen na doplnění a stejně by si zákony prohlasoval s komunisty a
Okamurou. Pak by byli pro smích. Kdyby dokázali uzavřít koaliční smlouvu,
která by znemožňovala takové zneužití a uhnutí smlouvy, potom může
ČSSD vydělat. Pokud získá patřičné resorty, kde se dá prosadit program
sociální demokracie a dokáže to veřejnosti prodat a obhájit, mohlo by to
být dobré. Ale nemám jednoznačný názor.

Je Jan Hamáček tím, kdo se dokáže Babišovi při vyjednávání postavit
jako rovnocenný partner?

Snad ano, samozřejmě je ještě mladý, ale má hodně zkušeností. Můžeme
mu jen popřát, aby se mu dařilo a aby zůstal pokud možno co nejsilnější.

Tomio Okamura čelí dalším problémům s financováním svého hnutí poté,
co novináři Sabina Slonková a Jiří Kubík odhalili určitá podezření.
Jsou podle vás podezření z toho, že politika Okamury je jen byznys,
oprávněná?

Byznys je docela silnou motivací. To už bylo vidět v minulém volebním
období, kvůli byznysu se mu rozpadlo hnutí Úsvit, kde byly podobné
problémy a ne všichni poslanci s tím souhlasili. Určitě by stálo za to,
aby nový úřad, který sleduje financování stran, se na toto hnutí
zaměřil, aby nebylo manipulováno a zneužíváno se státními financemi.
Jinak Okamura samozřejmě nemá silné politické téma, chytá se jen
populistických témat a migrace je už téměř vyčpělá. Tam se nedá
vymyslet nic nového, zkoušel to s romskou tématikou, neuspěl, tak bude
hledat jiné téma, aby získal hlasy, a nemyslím, že by bylo úspěšné.

Putin obhájil prezidentský post drtivým způsobem. Dokonce i Petra
Procházková nebo Luboš Palata, které nikdo nemůže podezírat z přízně k
Rusku, píší o tom, že svým způsobem Rusové mají Putina rádi i proto,
že pod jeho vedením jde z Ruska strach. Lze chápat situaci tak, že on je
někdo, koho Rusové potřebují, a máme se s tím smířit?

Když vidím reakce, mám pocit, že ho národ vždy potřebuje. Ruský národ
vždy měl někoho takového – cara, Stalina – možná už to mají v genech.
Potřebují silného vůdce a tomu jsou schopni odpustit cokoliv. To je věcí
ještě další generace, kdy se změní myšlení, a záleží, jak dalece
budou moci i mladí lidé studovat ve světě, kde získají jiný pohled na
svět, ale zatím to nevidím. Jsou tam samozřejmě záchvěvy, opozice je
slabá, ale existuje a Putin nedostal 99 procent, dostal méně. Pravděpodobně
se hodně švindlovalo a zbytečně, ale jde o to, aby to vypadlo co nejlépe.

V Itálii zvítězily strany, které neskrývají odpor proti Evropské unii a
proti migraci do Evropy. Jde o předěl ve vývoji Evropské unie? A bude na to
správně reagovat, nebo obliba takzvaných antisystémových, populistických a
extremistických stran stále poroste?

V mnoha evropských zemích je vidět vzestup stran, které nemůžeme klasicky
zařadit doprava či doleva. Jsou ve středu, ale je mezi nimi rozdíl. Italské
strany nejsou tak radikální, že by hrozilo vystoupení Itálie z Unie. To by
nenastalo, natolik jsou rozumní, ale jedná se o vyjádření určité
nespokojenosti. Itálie je také hodně zadlužená země a dost postižená
migrací, to vše se projeví, ale zase velké riziko v Itálii nevidím.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Voliči Clintonové hromadně prchají do ordinací psychologů. Jinak ten šok
prý nezvládnou

Psychologové i americké magazíny radí Američanům, otřeseným výsledkem
prezidentských voleb, jak povolební stres zvládnout. Píše o tom server E15.cz.

Mnoho lidí totiž považuje zvolení republikána Donalda Trumpa do Bílého
domu za katastrofu, část nespokojenců dokonce vyrazila do ulic demonstrovat,
píše server.

„Dělejte něco, co vám dočasně poskytne smysl, že něco máte pod
kontrolou. I kdyby to byl úklid v mrazáku,“ napsal magazín Psychology Today
ve sloupku s názvem „Pět tipů na zvládnutí povolebního šoku a paniky“.

Celý text je ZDE

Tímto tématem se zabýval i Cosmopolitan, který vypočítal 14 způsobů, jak
se úzkosti zbavit. Jednou z možností je odstřihnout se od sociálních
sítí. Dobrou cestou, jak získat duševní rovnováhu zpět, je i to, aby se
člověk věnoval sám sobě. „Pokud potřebujete manikúru nebo pedikúru,
tak po volbách je ten správný čas,“ uvedl Cosmopolitan.

Washingtonská psycholožka Alison Howardová řekla, že někteří její
pacienti mluvili o volbách celé měsíce a nyní, kdy je výsledek znám,
vyjadřují hořkost, smutek a strach. „Nikdy dříve jsem něco podobného
nezažila,“ řekla Howardová. Zmíněné pocity zklamání nicméně
považuje za přirozené.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Vědci odhalili půl století starou „konspiraci“ výrobců cukru a sodovky

Vědci z USA našli dokumenty, které svědčí o tom, že výrobci cukru a
sladkých nápojů již na konci 60. let věděli, že cukr může vyvolávat
aterosklerózu a rakovinu mozku, informace ale skryli od veřejnosti, stojí v
článku, který publikoval magazín PLoS Biology.

„Náš objev staví do pochybností to, zdali všechny výzkumy, které jsou
sponzorovány výrobci cukru a sladkých nápojů, je možné brát vážně
při přípravě nových politických opatření, řekl Stanton Glantz z
univerzity Kalifornie a San-Francisca.

Podle informací za poslední desetiletí svět uchvátila epidemie tloustnutí.
Téměř polovina všech nemocí je spojena s nadváhou.

Jednou z hlavních příčin takové epidemie jsou podle specialistů cukr a
sladké nápoje, které se staly značně populární po celém světě v
posledních letech.

Glantz a jeho kolegové vysvětlili, že už na konci 60. let 20. století
během zkoušek cukrovarské společnosti a společnosti vyrábějící sladké
nápoje odhalily jejich negativní vliv na lidský organizmus, výsledky
výzkumů ale skryly.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Zadržení ukrajinští diverzanti jsou podezíráni z přípravy atentátu na
vedení DLR a LLR

Agenti ukrajinské rozvědky zadržení v Luhansku jsou podezírání z
příprav atentátu na vedení samozvané Doněcké a Luhanské republiky,
sdělili novinářům na ministerstvu státní bezpečnosti DLR.

Včera bylo zadrženo přes 10 osob podezíraných ze spolupráce s
ukrajinskými tajnými službami. Operace se konala spolu s luhanskými vojáky.

Část skupiny byla zadržena v Doněcku po pokusu o atentát na vicepremiéra
DLR Alexandra Timofejeva. Tato skupina nebyla jediná, kterou řídila vojenská
rozvědka ukrajinské armády, informovalo ministerstvo.

„V souvislosti s tím bylo přijato rozhodnutí o společné speciální
operaci za účelem zneškodnění druhé skupiny diverzantů na území obou
republik," sdělila Státní bezpečnost. Pokračuje vyšetřování a také
pátrání po eventuálních spolupachatelích diverzantů.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
O Jiřím Kajínkovi vznikla divadelní hra. Umělci už vybírají vstupné

Kolotoč kolem Jiřího Kajínka pokračuje. Nejenže televize Prima vysílá
týden co týden jeho zpověď – teď o něm vzniká ještě divadelní hra.

Jiří Kajínek na sebe upoutal pozornost v 90. letech, když jako nájemný
vrah zabil dva lidi. Dostal za to doživotí, jenže prezident Miloš Zeman se
rozhodl dát Jiřímu Kajínkovi milost. Ačkoli tvrdil, že bude milosti
udělovat jen těžce nemocným lidem, v případě Kajínka tuto předem
proklamovanou zásadu nectil. V roce 2017 se dostal Kajínek na svobodu.

A mnohá média dnes přiživují slávu nájemného vraha. Televize Prima
vysílá zpověď Jiřího Kajínka. V prozatím poslední třetí části
Jiří Kajínek vyprávěl, s kolika mnohonásobnými vrahy se setkal. O řadě
z nich mluvil jako o zajímavých lidech, kteří jsou možná neviní, ale o
tom se v Česku nesmí mluvit.

Divadlo Zaseto teď připravuje divadelní hru o Jiřím Kajínkovi. Herci sami
o sobě tvrdí, že pracují na originální autorské tvorbě s cílem oslovit
diváka moderním současným, často až absurdním humorem. „Divadlo se
výhradně zaměřuje na komedie, které jsou inspirované aktuálním děním
ve společnosti. Záměrně se nevyhýbá kontroverzním tématům a s
nadsázkou poukazuje na skutečnou podstatu mezilidských vztahů,“ doplňují
herci.

Vstupenka na komedii o Jiřím Kajínkovi vyjde na 225 korun.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Média spočítala, kolik je amerických vojáků v Sýrii

Počet amerických vojáků v Sýrii dosahuje 2 tisíc, jsou to převážně
příslušníci speciálních jednotek, oznámila televize CNN s odvoláním na
americké úředníky.

Ředitel aparátu Sjednoceného výboru náčelníků štábů USA Kenneth
McKenzie dříve prohlásil, že je v Sýrii asi 500 amerických vojáků.

Pentagon dříve oznámil, že v Sýrii je několik stovek amerických vojáků,
kteří cvičí místní jednotky podporované USA, neúčastní však
bezprostředně bojových akcí proti teroristům.

Američtí vojáci se nacházejí v Sýrii bez povolení úřadů této země.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Německo je v šoku. Překladatelka z uprchlických táborů promluvila o tom,
co si skutečně myslí muslimové

Křesťané jsou mezi uprchlíky v Německu vystaveni často velmi kruté
šikaně. V uprchlických táborech i v ubytovnách bývají slovně i fyzicky
napadáni a muslimové se k nim chovají mnohdy naprosto stejně, jako tomu bylo
v jejich mateřských zemích na Blízkém východě.

...

Jak uvádí server Katholische Nachrichten, v loňském roce tvořili mezi
uprchlíky muslimové 73 %, zatímco křesťané jen 14 %. V uplynulých
měsících se v německých médiích objevilo nespočet případů, kdy
muslimové zneužívali své početní převahy a zacházeli se svými
křesťanskými kolegy neuvěřitelně brutálně. Mnozí z nich museli být
převezeni do jiných táborů, aby unikli neustálému bití, urážkám a
výhrůžkám smrtí.

Zdaleka ne všechny případy zneužívání jsou vyšetřovány policií,
protože křesťanským uprchlíkům je vyhrožováno a oni sami nemají v
úřady příliš velkou důvěru. Zastání nenacházejí ani u politiků,
kteří volají po přijímání uprchlíků bez rozdílu jejich náboženského
vyznání a o neutěšenou situaci uprchlíků vyznávajících křesťanské
náboženství se příliš nezajímají. To samé platí o papeži Františkovi,
který na obranu křesťanských uprchlíků nikdy nevystupuje.

O tíživé situaci křesťanských uprchlíků v Německu nyní otevřeně
promluvila překladatelka z arabštiny, která do Německa sama přišla jako
dítě v roce 1991. Díky svým jazykovým znalostem se v posledních letech
pohybuje v uprchlických táborech. Sama je křesťanka, ale vzhledem ke své
barvě pleti a arabštině si před ní muslimští uprchlíci nedávají pozor
na jazyk a ona tak mohla mnohokrát slyšet, co si myslí o křesťanech a jak
zneužívají německé pohostinnosti.

„Bezpečnostní personál i další překladatelé v táborech jsou v drtivé
většině případů muslimové. Navenek se tváří velmi kultivovaně a
kosmopolitně. Když se mezi nimi pohybují rodilí Němci, chovají se
přátelsky a vystupují jako běžní obyvatelé západního světa. Když jsou
však jen sami mezi sebou, projevuje se jejich pravá tvář. Hovoří o tom,
že Německo musí být islamizováno a zcela otevřeně pohrdají naší
kulturou i hodnotami,“ svěřila se nejmenovaná překladatelka.

Rodiče podle jejího vyprávění malým dětem v uprchlických táborech
nařizují, aby si nehrály s křesťanskými dětmi. I přes svůj nízký věk
je mnoho muslimských dívek těhotných. Když se s nimi snažila hovořit o
prevenci, příliš nepochodila. „Chceme se množit v ještě větších
počtech. Musíme mít víc dětí než křesťané. To je jediný způsob, jak
je můžeme zničit. Když jim odporujete, nechápou to a tvrdí, že hájit
křesťany je hřích,“ vypráví šokovaná žena.

Zdroj: 1

Komentáře:

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Byla oznámena možná příčina sebevraždy pilota, který je podezřelý z
pádu Boeingu 777

Bývalý ukrajinský pilot Vladislav Vološin, kterého obvinili z útoku na
Boeing 777 aerolinek Malaysia Airlines, se mohl zabít kvůli finančním
problémům. Píší o tom Novosti N s odkazem na blízké zemřelého.

Zdroj novin oznámil, že Vološina „trápily problémy", které byly spojené
s rekonstrukcí Nikolajevského letiště, kde pracoval jako ředitel. Podle
zdrojů Novosti N vznikly během rekonstrukce problémy s financováním.

Kromě toho zdroj uvádí také komentáře bývalých spolupracovníků pilota,
kteří popisují Vološina jako „zajímavého" člověka se „zvýšeným
citem spravedlivosti". Dodávají také, že po tom, co odešel od armády,
mluvil o spoustě problémů, se kterými se setkávají ukrajinští piloti.
Jsou to hlavně nízké platy, nedostatek uniforem a špatné chování
nadřízených.

Již dříve bylo oznámeno, že se tento vysloužilý voják pokusil o
sebevraždu u sebe doma a zemřel na cestě do nemocnice. Rodinní
příslušníci zemřelého pilota řekli policii, že poslední dobou byl
Vološin velmi skleslý.

Příjmení zesnulého se objevilo ve zprávě ukrajinského vojáka, který se
v Rusku zabývá svědectvím pádu malajsijského boeingu. Prohlásil, že
letadlo mohlo být sestřeleno z letounu, který řídil Vološin.
Bezpečnostní služba Ukrajiny tvrdí, že Vološin sloužil v ukrajinské
armádě, ale v den katastrofy nelétal.

Malajsijský Boeing 777, který letěl z Amsterdamu do Kuala Lumpuru, se
zřítil 17. července 2014 nedaleko Doněcku na východě Ukrajiny. Na palubě
se nacházelo přes 298 lidí a nikdo pád letadla nepřežil.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Obyvatelé Oděsy zorganizovali Saakašvilimu „rozloučení“ s grilováním

Obyvatel Oděsy pro guvernéra Michaila Saakašviliho zorganizovali poblíž
budovy Oděského krajského úřadu „rozloučení“ s grilováním,
gubernátor již dříve vyjádřil přání odejít, uvádějí místní noviny
„Tajmer“.

Saakašvili v pondělí oznámil svůj záměr odstoupit v souvislosti s
neochotou úřadů v boji proti korupci. Rovněž obvinil prezidenta Ukrajiny v
přízni ke zločineckým „gangům" v regionu.

Akce se zúčastnil i poslanec Národní rady Oděsy z „Bloku Petra Porošenka"
Denis Grigorjev.

Saakašvili převzal post guvernéra Oděské oblasti 30. května 2015.
Iniciativa na jeho jmenování patřila Porošenkovi. Prezident řekl, že
vkládá do Saakašviliho velké naděje, a to i v boji proti korupci v regionu.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Kyjev doufá, že mu EU poskytne techniku k upevnění hranice s Běloruskem

Ukrajinská státní pohraniční služba doufá, že dostane od zastupitelství
Evropské unie technické vybavení a dopravní prostředky v hodnotě 2 miliony
eur k upevnění hranice s Běloruskem, oznámila v pondělí tisková služba
pohraničního resortu.

„Ukrajinská státní pohraniční služba dostane techniku v hodnotě 2
miliony eur k upevnění hranice s Běloruskem," praví se ve zprávě.

Podle údajů pohraniční služby bude tato pomoc předána Kyjevu v rámci
druhé fáze mezinárodního projektu SURKAP, který je určen k upevňování
potenciálu pohraničních resortů obou zemí v ostraze společné hranice.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Nevím, proč Zeman útočí na Nečase, když ten mu prošlapal cestu, diví se
politolog

Politolog Josef Mlejnek se pustil v rozhovoru pro server iDnes.cz do českého
prezidenta Miloše Zemana. A to za jeho výroky v čínské televizi před
příjezdem svého protějšku Si Ťin-pchinga.

Zeman se totiž v rozhovoru pro čínskou televizi obul do předchozí vlády za
to, že podléhala tlaku USA a EU. Až nyní jsme dle jeho názoru nezávislou
zemí. Mlejnek si však všímá toho, že konec dalajlamismu a podporu obchodu
s Čínou vyhlásil před čtyřmi lety expremiér Petr Nečas.

„Jsme součást Evropské unie a se Spojenými státy jsme ve vojenské
alianci. Těžko hovořit o podléhání tlaku, pokud vláda vede politiku tak,
aby odpovídala členství v těchto mezinárodních institucích,“ uvedl k
tomu Mlejnek.

„Byl to Nečas, kdo vyhlásil státní politiku, podle níž má mít před
obhajobou lidských práv přednost pragmatický obchod. Nevím tedy, proč
Miloš Zeman na Nečase útočí, když on mu vlastně prošlapal cestu. Nečas
byl mimochodem také členem Zemanovy prezidentské delegace v Číně. Z tohoto
hlediska to je tedy poněkud zvláštní výrok,“ podotkl také politolog.
Vzápětí dodal, že postoje Zemana k Rusku i k Číně jsou dle jeho názoru
submisivní a snaží se přehnaně Číňanům lichotit. Původní text ZDE.
„Domnívám se, že je to dáno tím, že prezident je spíše nástrojem
určitých obchodních skupin, které ho pomohly dostat na Hrad, platily mu
kampaň a nyní potřebují nějak zhodnotit tuto svoji investici. On má
vlastně prorážet cestu jejich obchodním zájmům. I na jeho výrocích je
vidět, že je spíše loutkou,“ nebral si servítky Mlejnek, který působí
na Fakultě sociálních věd Univerzity Karlovy. Mlejnek si všímá také toho,
že v rozhovoru pro čínskou televizi hlava státu víceméně pochválila
premiéra Bohuslava Sobotku. „Pokud Miloš Zeman něco dojedná, a pokud by z
této návštěvy vzešly nějaké obchodní dohody, tak bez české vlády to
nepůjde. Miloš Zeman v tomto žádné přímé pravomoci nemá, tudíž je
nutné, aby se v tom angažovala i vláda. Zeman má proto zájem na dobrých
vztazích s ní,“ řekl k tomu Mlejnek. Zároveň uvedl, že nelze však
stavět byznys a lidská práva přímo do protikladu. Agenda hájení lidských
práv podle něj ale dlouhodobě ustupuje do pozadí. „Politika je čím dál
víc ve vleku obchodních zájmů,“ uzavřel. : Psali jsme: : : : : Ovčáček
prý bude komentovat nové popravy. Hradní mluvčí to schytává za svá
tvrdá slova : : : : FOTO Prezident Zeman uvítal čínského prezidenta v
Lánech. A dostal darem křeslo : : : : FOTO Prezident Číny projel Prahou:
Stovky Číňanů v ulicích, rudé vlajky, bubny i zadržený muž s tibetskou
vlajkou : : : : Čínský tisk se návštěvě prezidenta v ČR široce věnuje

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Snowden: Za 10 let nedokázal americký program špehování odhalit ani jednoho
teroristu

Bývalý pracovník amerických tajných služeb Edvard Snowden prohlásil, že
USA využívaly terorismu jako ospravedlnění pro to, aby mohly sledovat
advokáty, novináře, dětský fond OSN atd.

„Tyto programy neměly nic společného s terorismem. Bylo to pouhé
ospravedlnění. Byla to diplomatická manipulace, ekonomická špionáž a
sociální kontrola. Byla to síla a nelze pochybovat o tom, že masové
špehování posiluje státní moc", uvádí slova bývalého pracovníka
amerických tajných služeb TASS.

„Za deset let jsme nedokázali najít díky těmto programům ani jednoho
teroristu", prohlásil Snowden.

Podle údajů bývalého rozvědčíka špehování Američanů v USA „dosud
pokračuje" a nyní „je mnohem agresívnější a víc zasahující (do
osobního života) než kdykoli předtím".

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí