Question:
V Sýrii byl zabit druhý podle významu vůdce v Islámském státu

Druhý nejvyšší vůdce teroristické skupiny Islámský stát (IS) byl zabit
v Sýrii následkem operace, prováděné mezinárodní koalicí včele s USA.
Informuje o tom Reuters.

Podle informace The Daily Beast jde o náboženského vůdce Haji Imama, jehož
skutečné jméno je Abdel Rahmane al-Qadouli.

Jakým způsobem byl terorista zlikvidován, následkem náletu nebo pozemní
operace, vydání neupřesňuje.

Hlava Pentagonu USA Ashton Carter také řekl, že USA nejspíš zlikvidovaly
„ministra financí".

„Vojáci USA zabili několik klíčových teroristů tento týden, včetně,
jak předpokládáme, Haji Imama, který byl jedním z předních vůdců IS,
ministrem financí", řekl Carter na brífinku.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Basurin: Ukrajinská armáda se připravuje na boje ve městech

Ministerstvo obrany DLR disponuje fakty, svědčícími o přípravách
ukrajinských ozbrojených sil na boje ve městech, rozvědka rovněž
zaznamenává fakta hromadění živé síly nepřítele v blízkosti linie
dotyku, řekl novinářům zástupce velitele sboru ministerstva obrany DLR
Eduard Basurin.

„Naše rozvědka zaznamenala přesuny z okolí obce Volnovacha do okolí obce
Novoselovka Vtoraja dvou čet (až 50 mužů) příslušníků útvaru Dněpr 1.
Protivník rovněž dál technicky opevňuje své pozice", řekl Basurin.

„Podle údajů naší rozvědky dostala firma Ivančenko progress objednávku
od ukrajinského ministerstva obrany. Jedná se o 5 tisíc reaktivních motorů
pro reaktivní plamenomet pěchoty. Na základě této informace lze dospět k
závěru, že ukrajinští vojáci se připravují na bojové akce v městských
podmínkách, protože použití daného druhu zbraní je efektivní právě v
podmínkách velkých obcí", zdůraznil Basurin.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
A bác ho. Propaganda se zhroutila. Tereza Spencerová se rozmáchla nad krokem
Donalda Trumpa vůči Rusku

Americký prezident Barack Obama i ministr zahraničí USA John Kerry ve
funkcích ještě dva měsíce zůstanou, nicméně jako by je Trumpovo zvolení
polilo živou vodou, píše na serveru Literarky.cz analytička Tereza
Spencerová.

„Hned den poté Obama nařídil – byť „omezené a po předchozím
informování Rusů“ – bombardování Al-Káidy v Sýrii, což se s ohledem
na americké obavy o ‚umírněné rebely‘ až dosud jevilo jako něco zcela
nemožného,“ píše Spencerová.

Podle listu Washington Post tento trend nejspíš ještě zesílí, „jakmile
zvolený prezident Donald Trump převezme funkci … zřejmě v rámci přímé
spolupráce s Moskvou“.

Celý text je ZDE

A podle všeho rovnou i v přímé spolupráci s Bašárem Asadem, podotýká
Spencerová. Syrský režim kooperaci s USA podmínil ukončením americké
podpory džihádu, na jehož výcvik a vyzbrojování – pod hlavičkou ‚umírněných
rebelů‘ – CIA vynaložila miliardy dolarů.

Americká pomoc umírněným rebelům skončí

A Donald Trump nyní v rozhovoru pro Wall Street Journal prohlásil, že
americká pomoc „umírněným“ syrským rebelům zřejmě skončí, protože
„nemáme tušení, co je to vůbec za lidi“, tím spíš, že se Spojené
státy přece musejí soustředit na vítězství nad Daešem. „Můj pohled na
Sýrii se významně liší od mnoha jiných. Mám za to, že pokud bojujete
proti Sýrii, zatímco Sýrie současně bojuje proti Daeši, tak Daeši
pomáháte. (…) Rusko je dnes spojencem Sýrie a navíc také i Írán, který
se díky nám stává stále silnějším, je spojencem Sýrie. Dost bylo boje
proti Rusku a Sýrii.“

Trump pochyboval o smysluplnosti pomoci džihádu v Sýrii už dříve, píše
dále Spencerová, přičemž varoval, že svržení Asadova režimu by mohlo
vyústit v katastrofu. Nově tak vlastně jen dodává, že podpora džihádu
rovnou povede k válce proti Rusku, Sýrii a Íránu.

CIA a ministerstvo zahraničí chtějí změnit režim v Damašku

Spencerová upozorňuje, že tato otázka je v americkém establishmentu
dlouhodobým jablkem sváru. Pentagon upřednostňuje válku proti Daeši,
zatímco ministerstvo zahraničí a CIA by raději „měnily režim“ v
Damašku. Snahy CIA vyzbrojovat džihád, stejně jako snahy Pentagonu vytvořit
„nové syrské rebely“, přitom ale shodně skončily krachem a fakticky jen
„předávkou“ amerických zbraní do rukou Al-Káidy nebo Daeše. Pokud se
budoucí prezident rozhodl s oběma „projekty“ skoncovat, bude to zásadní
„revoluce“ v americké zahraniční politice.

O vylepšení image „bojovníka proti terorismu“ se snaží ale i
dosluhující Barack Obama, píše dále Spencerová. Kromě bombardování
Al-Káidy na severu Sýrie jeho ministerstvo financí „podniklo akci k
přerušení vojenských, náborových a finančních operací“ Fronty
al-Nusrá, syrské frančízy Al-Káidy. Na „kárném seznamu“ ministerstva
se tak kromě jiných objevil i Abdalláh Muhammad Sulejmán al Muhajsíní,
saúdský duchovní považovaný za hlavního ideologa Al-Káidy v Sýrii.

Nicméně, po pěti letech války a nezměrných lidských a materiálních
obětech je americký prezident „najednou“ s to přestat Al-Káidu
podporovat a začít ji naopak bombardovat, stejně jako to dělají Rusové,
podotýká Spencerová. A k tomu už není oficiálním tabu konstatovat
očividné, tedy že „umírnění teroristé“ vždy byli jen výplodem
propagandy.

Spencerová upozorňuje, že není jisté, zda se Pentagon nebo CIA novému
prezidentovi podřídí, zda ho naopak nedonutí ke kompromisům (natož k
obratu), protože vojenskoprůmyslový komplex a s ním spjaté síly se na
rozdíl od Hillary Clintonové nikam „neztrácejí“. A nikam daleko se
samozřejmě neztrácí ani vliv desítek milionů dolarů, které Saúdové
nebo Katar věnovali Clintonovým, aby si koupili americkou zahraniční
politiku v regionu.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Psala mi důchodkyně z Kladna, že nemá internet. Po hádce se Sobotkou
přišel Andrej Babiš zazářit do TV

Ministr financí a vicepremiér Andrej Babiš se ve vysílání ČT24 vyjádřil
k navrhované výjimce v EET – mohly by se jí vyhnout e-shopy a živnostníci,
kteří mají paušální daň a roční příjmy do 250 tisíc korun. Kvůli
výjimce došlo ke střetu na koaliční radě.

„Já bych chtěl zdůraznit, že to není paušální výjimka. Je tam
možnost získat tu výjimku. A nic se nemění. Od 1. 12. začíná ta první
vlna a té se to de facto ani netýká,“ hájil doslova změnu v EET ministr
Babiš.

„Ale ty změny píše život. A pokud mi píše 89letá důchodkyně z Kladna,
která má malý obchůdek, která nemá vlastně ani internet, má malinké
tržby, tak taková paní, která prodává vyloženě to ovoce, zeleninu pro
důchodce, tak může požádat finanční správu o paušální daň a domluvit
se s finanční správou, zaplatí 600 korun ročně a potom nemusí evidovat,“
popsal Babiš, co u něj rozhodlo. Znovu však zopakoval, že to není výjimka,
ale možnost pro ty nejmenší.

Video najdete ZDE.

Babiš se také vyjádřil k výroku předsedy poslaneckého klubu Jiřího
Miholy, který na Twitteru popsal jednání koaliční rady. „Nervnější
koaliční radu jsem asi nezažil. Ani premiér neudržel nervy na uzdě, Babiš
se sebral a odešel, výlevy dalších. Takhle domluva nevypadá,“ napsal
Mihola.

„Bylo to v rámci bodu EET, kdy jsme se snažili vysvětlit panu premiérovi,
že to je možnost. My chceme, aby lidi platili daně, nechceme je obtěžovat.
A to je ten cíl. A pan premiér se rozčílil a postavil se a řekl, že
nemusíme pokračovat. Tak já jsem se sbalil a odešel jsem. Ale myslím si,
že se ty emoce zklidní,“ dodal Babiš.

Závěrem Babiš vyvrátil, že by šlo o rozmíšku k zákonu lex Babiš. „Tak
samozřejmě, ten zákon je z dílny pana Kalouska a ČSSD, pana Chvojky, má za
cíl mě donutit, abych odešel z politiky, nebo zbavil firmy. Samozřejmě,
nedodrželi slovo. Bylo jasně řečeno, že se to má týkat až příští
vlády, říkal to i pan Chvojka, i pan premiér. Takže mě vlastně podvedli.
A de facto ten dopad poškodí moje firmy už od ledna. Samozřejmě, že mně
je upíráno moje právo. Všichni věděli, že mám ty firmy. Beru to jako
společný útok pana Kalouska a ČSSD na moji osobu,“ uzavřel.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Syrská armáda obnovila kontrolu nad „Zámkem Palmýry“

Ozbrojené síly Syrské Arabské republiky spolu s oddíly lidové domobrany
obnovily kontrolu nad zámkem Fakhr ad-Din al-Maani v Palmýře.

Vojenský zdroj, který se účastní operace pro osvobození Palmýry od
ozbrojenců Daiš, sdělil agentuře Sputnik, že vojáci syrské armády
převzali pod kontrolu strategicky závažný bod, zámek Fakhr-ad-Din, známý
rovněž jako Zámek Palmýry.

„Pěchota syrské armády spolu se spojeneckými sílami obnovila kontrolu nad
vstupem do města Palmýra po včerejším obsazení pozice na vrchu Alseriaatal
a po dnešním dobytí historického Zámku Palmýry." řekl zdroj.

Podle jeho slov, je úplné osvobození Palmýry po velké operaci a útoku ze
tří stran města a oblasti otázkou času.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Belgií otřásl další výbuch. Jeden člověk „neutralizován“

V belgickém regionu došlo k dalšímu výbuchu. Stalo se tak krátce před
očekávanou policejní razií. S odvoláním na zahraniční zdroje o tom
píše ČTK. Podle BBC došlo k policejní akci i v Německu a ve Francii.

„Během razie ve městě Schaerbeek v bruselském regionu ‚zneutralizovala‘
policie jednoho člověka. S odvoláním na místní agenturu Belga o tom dnes
informovala agentura Reuters. Krátce před razií se ozval výbuch. Několik
domovních prohlídek provedla policie v Schaerbeeku už ve čtvrtek. Ve městě
zadržela před týdnem i dlouho hledaného Salaha Abdeslama,“ připomíná
ČTK.

Okolí současného policejního zásahu policie neprodyšně uzavřela.
Nechybí ani vojenská vozidla. Už ve čtvrtek provedla policie také zátah v
Bruselu a zadržela při něm šest osob. Podle informací BBC byli zatčeni
také dva lidé v Německu a jeden ve Francii. Americký ministr zahraničí
John Kerry na návštěvě Belgie vyjádřil hluboký smutek nad tím, co se
stalo.

Stalo se tak v souvislosti s úterními útoky, při nichž zemřelo 31 osob a
dalších přibližně 300 lidí bylo zraněno. Kerry konstatoval, že
Islámský stát musí být poražen.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Okamura vyzývá Zemana a Sobotku, aby podpořili Katalánce proti španělské
vládě

Předseda SPD Tomio Okamura dnes dopisy vyzval prezidenta Miloše Zemana a
premiéra Bohuslava Sobotku (ČSSD), aby Česko veřejně podpořilo právo
Katalánců svobodně rozhodnout, v jakém státě chtějí žít.

Nad Katalánskem převzal koncem října správu Madrid, když katalánský
parlament na základě výsledku předchozího referenda 27. října vyhlásil
samostatnost Katalánska. Podle Okamury by mělo Česko nabídnout azyl
Kataláncům, kterým kvůli snaze o samostatnost hrozí stíhání.

Sobotku v dopise Okamura vyzval, aby vláda ke krizi v Katalánsku, kde se po
převzetí správy Madridem chystají volby, zaujala principiální stanovisko.
Odkazuje přitom na to, že podobně vzniklo Česko. „ČR vzešla z
Československé republiky, která vznikla jen díky tomu, že tehdejší
mezinárodní veřejnost přijala princip práva národů na sebeurčení,“
uvedl v dopisu, který dal k dispozici ČTK.

Právo Katalánců i dalších národů na vlastní stát patří mezi
přirozená lidská práva, ale je také mezinárodně kodifikované, uvádí
šéf SPD a připomíná Chartu OSN a další mezinárodní smlouvy. Vláda by
měla podle Okamury požádat Valné shromáždění OSN a Radu Evropy, aby
projednaly fakt, že Španělsko dokumenty nerespektuje.

Španělská prokuratura obvinila sesazenou katalánskou vládu a vedení
rozpuštěného katalánského parlamentu ze vzpoury. Několik exministrů je
kvůli tomu ve vyšetřovací vazbě. „Žádáme vládu, aby nabídla
politický azyl všem Kataláncům, kterým dnes hrozí stíhání pro jejich
boj za svobodu,“ uvedl v této souvislosti Okamura.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Polsko Rusku: „Proč se agresivně chráníte před našimi zákonnými útoky“

Čerstvá historie o vyhnání polského vědce z Ruska ve skutečnosti není
zajímavá tím, že ukazuje na současné stádium rusko-polských vztahů,
vyvolává otevřeně jiný zájem.

Konec konců je v tomto smyslu vše dobře známé a zcela obvyklé: vztahy
Ruska a Polska jsou v posledních letech stabilně na nejnižší úrovni za
mnohá desetiletí historie. Zároveň s příchodem k moci v Polsku současné
vládnoucí strany „Právo a spravedlivost", která v sobě spojuje
konzervatismus, nacionalismus, euroskepticismus, proamerikanismus, rusofobii a
snahu o historickou státní odplatu se situace ve dvoustranných vztazích
stala definitivně zamraženou a to div ne v doslovném slova smyslu.

Zároveň to vypadá, že zpozorování polského ministerstva zahraničí je
částečně opodstatněné. V každém případě si současné kolize s
vyhnáním polského historika Kreml demonstrativně nevšiml a oznámil, že o
tom nemá ponětí, protože se to neschvaluje na jeho úrovni.

Ať by to bylo jakkoli, tato historie je sama o sobě banální v současné
době.

Jedenáctého listopadu byl ze země polskou vládou vyhnán profesor
Novosibirské státní technické univerzity Dmitrij Karnauchov. Ruský vědec
pracoval v Polsku od roku 2010 a učil v místních univerzitách předměty
spojené s ruskou tématikou. Základem pro jeho vyhnání posloužila
obvinění polských tajných služeb z činnosti „s prvky hybridní války"
proti zájmům Polska a „ve prospěch nepřátelského státu" a také
kontakty s ruskými tajnými službami a vedením proruské propagandy. Důkazy,
které by podkládaly jejich obvinění, samozřejmě předloženy nebyly kvůli
přísnému utajení.

Do dané chvíle to vše bylo nepříjemné, ale zcela obvyklá historie pro
země, jejíž vztahy neprožívají nejlepší období.

Avšak reakce polské strany o vyhnání Glebockého se ukázala být poměrně
daleko od obvyklé. Místo toho, aby byl přijat vzájemný charakter ruských
kroků, polské MZV vyjádřilo oficiální protest s předáním diplomatické
nóty do ruského MZV a označilo rozhodnutí ruské strany za „nepochopitelné".
A to nebereme v úvahu velmi bouřlivou reakci dalších polských zástupců na
událost. Například svou excentričností známý (pojmenujeme ho tak) ministr
obrany země Antoni Macierewicz pojmenoval vyhnání Glebockého „nepřátelským
aktem".

Na tomto místě vzniká pokušení zdokonalit vynalézavost polské vlády,
která vydala neadekvátně přísnou reakci na plně standardní krok ruské
strany.

Události poslední let poskytují mnohonásobné příklady toho, že Západ
najednou naprosto zapomněl, co je to princip vzájemnosti a plné shody ve
vztazích mezi zeměmi a ve vztahu k Rusku začal fungovat režim „a nám
proč?"

V roce 2014 byla Evropa jednoduše otřesena z odvetných opatření Moskvy, i
když, na co spoléhali, když zaváděli sankce vůči Rusku? V létě tohoto
roku bylo pro Washington velice nepříjemným překvapením, že Rusko
odpovědělo na zadržení svého diplomatického majetku a vyhnání diplomatů
z USA. A nyní byla Varšava znepokojena z ještě jednoho zcela standardního
kroku Moskvy v rámci politiky vzájemnosti.

Možná se jedná o to, že Rusko často neodpovídá okamžitě na
nepřátelský krok, ale ponechává si čas pro schválení promyšlené a
obvykle pro druhou stranu maximálně bolestivé odpovědi. A kvůli
vznikající pauze kontrahenti Moskvy evidentně jednoduše zapomínají, čím
to vše začalo.

Názor autora se nemusí shodovat s názorem redakce.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Syrská armáda prý dobyla Palmýru, islamisté ustupují

Příslušník syrské armády oznámil, že jednotky prezidenta Bašára Asada
znovu získaly kontrolu nad opuštěným archeologickým klenotem, nad městem
Palmýra.

„Armáda po tvrdých nočních bojích převzala kontrolu nad celým městem
Palmýra včetně starobylé oblasti a obytné části města. Džihádisté se
stáhli,“ citovala agentura AFP nejmenovaný syrský vojenský zdroj.
Informuje o tom ČTK. Tuto informaci potvrdili i aktivisté ze Syrské
organizace pro lidská práva (SOHR) působící ve Velké Británii. O
úspěšné operaci informovala i syrská státní televize, která přinesla
záběry vládních vojáků kráčejících městem.

Boje o Palmýru trvaly tři týdny. Radikálové se z oblasti stáhli dnes ráno.
Donutilo je k tomu i ruské letectvo, které syrskou armádu podporovalo. V
bojích zemřely čtyři stovky radikálů. Na straně armádních sil zemřelo
180 bojovníků. Vítězství v Palmýře představuje největší úspěch od
okamžiku, kdy Islámský stát vyhlásil svůj chalífát.

Dopoledne syrská státní televize vysílala také národní písně a dokument
o Palmýře – archeologickém klenotu, který je zapsáni na seznamu
Světového dědictví UNESCO.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
V Bělorusku milicionář zakryl dítě svým tělem před autem. VIDEO

Ve Vitěbsku příslušník milice Sergej Batalko zachránil dítě před
jedoucím autem tím, že ho zakryl svým tělem.

Na videozáznamu, který zveřejnil oficiální kanál MV Běloruska, je vidět,
jak milicionář odtáhl chlapce za batoh a přijal náraz auta na sebe.
Příslušník právních orgánů dostal pohmoždění bérce, chlapec nebyl
zraněn.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Co dnes už nikdo nepíše. Martin Koller a fakta k výročí revoluce 1917

ROZBOUŘENÝ SVĚT MARTINA KOLLERA „Nelze se divit, že arogance, hrabivost a
útlak nakonec na Sibiři a nejen tam zajistily bolševikům podporu
obyvatelstva a vítězství. Jak s ním naložili je již jiná kapitola,“
uvádí na ParlamentníchListech.cz v rozsáhlém textu věnovaném 100.
výročí Velké říjnové socialistické revoluce analytik Martin Koller,
který rozebírá i socio-ekonomické, vojenské či politické poměry, které
událostem z listopadu 1917 předcházely.

Sté výročí velké říjnové socialistické revoluce, která vedla k
zásadním změnám ve světové historii, nutí k zamyšlení, přestože pro
mnoho lidí je tato událost již vzdálená jako doba dinosaurů. Je docela
možné, že v současných školách zabývajících se inkluzí, výchovou k
úchylnosti a multikulturalismem se žáci o takových dějinných změnách nic
nedozvědí. Jenže historie je adrenalinovější než akční filmy a nelze
zapomínat, že se opakuje. Mění se technika a do určité míry životní
podmínky, ale člověk jako takový ne, což stále dokola opomínají
všemožní sociální a etničtí inženýři a samozvaní elitáři.

Velká říjnová socialistická revoluce sice nebyla říjnová a je otázka,
zda byla socialistická, ale každopádně je již sto let objektem ideologické
propagandy a mnohdy zcela opačných názorů a hodnocení. Není to tak dlouho,
co bylo realitou heslo „Se Sovětským svazem na věčné časy“. Podobně
si představují svoji budoucnost i arogantní papaláši, byrokrati a slouhové
současné EU, která je podivnou směsicí protofašismu a socialistických
levičáckých hesel. Neměli by zapomínat, že demokracie končí v rozkladu a
diktatury v krvi. Neúspěšná demokracie se z různých důvodů lehce může
stát diktaturou. Vzhledem k tomu, že současná EU nabývá stále více
podoby diktatury, máme se na co těšit i v případě, že nás její
vůdcové nezatáhnou do cizí jaderné války.

Vítězství jedné strany v politickém soupeření je mnohdy dáno nejen
jejími kvalitami, ale mnohdy, a to z velké míry, neschopností protivníků,
především jejich vedení. Ukázkovým příkladem je nejen říjnová
revoluce, ale rovněž letošní české parlamentní volby.

Současní historici vesměs operují tím, že Rusko bylo v roce 1917 na cestě
k radostnému blahobytu, ale zlí bolševici zářnou budoucnost zničili.
Ohánějí se především oblíbeným fetišem hospodářského růstu. Faktem
je, že od roku 1860 do roku 1913 rostla průmyslová výroba v průměru
každoročně o pět procent a ve výrobě oceli Rusko předstihlo Francii i
Rakousko-Uhersko. Těžba uhlí vzrostla za 25 let z šesti na třicet šest
milionů tun a v těžbě ropy bylo druhé na světě. Železniční síť se za
14 let před válkou prodloužila z 50 000 na 74 000 kilometrů.

Na druhé straně byla gramotnost obyvatelstva podle nejoptimističtějších
odhadů 30 %, což bylo nejméně v Evropě. Dělníci netvořili ani dvě
procenta obyvatel a značná část pracovala sezónně, zatímco 80 % obyvatel
byly rolníci a další pracovali v zemědělství částečně. Zemědělství
bylo nevýkonné, takže ve srovnání s nejvyspělejšími evropskými zeměmi
byly výnosy obilí třetinové ve srovnání s Anglií a brambor poloviční ve
srovnání s Německem. Nejlepší byla situace na Ukrajině a v Pobaltí, kde
fungovaly standardní statky, zatímco ve středních oblastech a na jihu
primitivní rolnická občina připomínající komunu, která nestimulovala k
vyššímu pracovnímu nasazení, a mnohde se používaly dřevěné pluhy.
Většina továren byla zastaralá a výroba se opírala o, moderně řečeno,
levné pracovní síly. Průmysl vlastnili z velké části cizinci, konkrétně
100 % těžby ropy, 90 % dolů, 50 % chemického a 40 % metalurgického
průmyslu, takže kapitál se reinvestoval minimálně a odcházel do
zahraničí. Export představovaly z 63 % zemědělské produkty a z 11 %
stavební dřevo. S placením daní to asi také nebylo slavné, protože Rusko
bylo v roce 1914 nejzadluženější zemí Evropy a situaci zachraňovaly
opakující se emise dluhopisů. V roce 1914 byl roční národní důchod na
jednoho obyvatele v Rusku v přepočtu 41 dolarů, zatímco v Rakousku 57, ve
Francii 153, v Británii 244 a v USA 377. Kromě toho i mírný hospodářský
pokrok vedl k situaci, kterou vidíme v současné Africe, tedy k populačnímu
boomu. V období 1890–1914 vzrostla ruská populace o 61milionů. Naopak po
odečtení spotřeby zemědělská produkce rostla pouze o 0,5 % ročně a
reálný národní produkt na obyvatele o 1 %, protože obyvatelstvo
hospodářský růst doslova projedlo. Většina obyvatel byla bez ohledu na
procenta hospodářského růstu velmi chudá ve srovnání s ostatní Evropou.
Rolník neměl žádnou pozitivní perspektivu a šířilo se opilství. Daň z
vodky byla důležitým hospodářským faktorem.

Dělníci, především ženy a děti, byli vesměs špatně placeni a
přežívali z dnešního hlediska v otřesných nehygienických podmínkách,
kde v jedné pronajaté místnosti přespávalo v průměru 12 lidí,
neexistovala tekoucí voda a k vyměšování se užívaly dvorky za domy.
Někteří přespávali přímo v továrně u strojů. Epidemie cholery se
opakovaly zhruba každé tři roky. V roce 1913 věnovala vláda na
zdravotnictví a školství 154 miliony rublů, zatímco na armádu 970 milionů.
Evidentně se bála vlastních obyvatel. Vodovody zůstávaly na papíře a
stavbě levných bytových činžáků, prosazované rozumnějšími politiky,
bránili poskytovatelé ubytování, kteří neuvěřitelně bohatli, neboť za
vesměs primitivní bydlení utratili dělníci kolem poloviny mzdy.

Armáda, která byla nejpočetnější v Evropě, sice mohla roku 1914 postavit
do pole 1,3 milionu vojáků a kolem pěti milionů záložníků, ale měla
malou bojovou hodnotu. Negramotní vojáci neuměli obsluhovat složitější
výzbroj. Většinu důstojníků tvořila kasta líných, neschopných a
arogantních šlechticů, pro něž byla armáda úřadem sociálního
zabezpečení, což potvrzují i současné historické publikace. Motorizace
byla zanedbatelná. Armáda měla po mobilizaci milion koní, pro něž chyběla
píce. Představa, že koně se napasou na místě, je reálná, pokud jich je
na louce dvacet, ale totéž neplatí, jestliže jich je sto, nebo tisíc a jsou
soustředěni na malém prostoru, o zimě nemluvě. Dokazují to i mediálně
známé „úspěchy“ některých našich polistopadových farmářů a
chovatelů. Zato chybělo těžké polní dělostřelectvo, a především
spojovací prostředky. Základ armády tvořily protěžované jezdecké pluky,
které se hodily k terorizování vlastního obyvatelstva, ale z hlediska války
vedené rychlopalnými děly, kulomety, letadly a obrněnou technikou měly
zanedbatelnou hodnotu. Většinu vojáků tvořili branci, kteří byli silně
svázaní se zemědělstvím, takže služba v armádě je ekonomicky
poškozovala. Mnohonárodnostní, možno říci multikulturní, armádě,
jejíž vojáci vyznávali několik různých náboženství, chyběl
sjednocující prvek. Tím byl pouze do určité míry car, jehož pozice však
na přelomu devatenáctého a dvacátého století slábla. Finsko, Pobaltí,
Polsko a islámský jih vřely národnostní nenávistí, takže vojáci museli
obvykle sloužit daleko od domova, aby se snížila pravděpodobnost
národnostních ozbrojených vzpour.

Výše popsaná situace vedla k poměrně radikálnímu rozdělení společnosti
podle majetku, přičemž takzvaná střední třída tvořená inteligencí
byla poměrně málo početná ve srovnání s vyspělejšími zeměmi a měla
malý politický vliv. Základní problémem Ruska byla svoboda. Až do revoluce
roku 1905 byla země politicky zaostalá feudální monarchie, kde vládcem byl
car a výkonnou mocí vláda a byrokracie podporované armádou a policií. Cara
podporovalo 20 000 šlechtických rodin v zemi, která měla roku 1913 již 175
milionů obyvatel. Na rozdíl od USA a evropských zemí neexistoval parlament
ani volby. Základem vlády nebyla na počátku 20. století demokracie a dialog,
ale represe.

Na počátku ruské sociálně-politické revoluce stála neúroda v roce 1891.
Ve středním Rusku poklesly výnosy obilí z průměrných 240 kg na osobu na
1,6 kg. Podvýživa vedla k epidemiím, které zahubily půl milionu lidí.
Vláda zakázala vývoz obilí až poté, co je obchodníci nakoupili a vyvezli,
protože potřebovala peníze na splácení zahraničního dluhu. Od horší
tragédie pomohly především dobrovolnické organizace a dary. Výsledkem byla
ovšem radikalizace společnosti, především její vzdělanější části,
která začala směřovat politicky doleva. V novém století rostl všeobecně
odpor proti samoděržaví, šlechtě, úřednictvu a policii. V roce 1901došlo
k hromadným rolnickým vzpourám, takže podle anglických pozorovatelů byly
poltyrská a tambovská gubernie zdevastovány a většina šlechtických domů
vypálena. Došlo k 155 zákrokům armády. V následujícím roce byly v 365
případech nasazeny vojenské jednotky, místy i dělostřelectvo. Rostl počet
stávek v továrnách. Po demonstraci v roce 1901 bylo uvězněno 1500 studentů
a 200 odvedeno do armády. Takový přístup měnil názor střední třídy a
inteligence na samoděržaví. Především studentstvo převzalo socialistickou
ideologii a atentáty vedly ke smrti několika ministrů vnitra.

Stabilitu režimu navíc nahlodala porážka v rusko-japonské válce v letech
1904 a 1905. Ta vznikla díky zájmům lobby vedené dřevařským spekulantem
Bezobrazovem, jenž měl ekonomické zájmy v Koreji a Mandžusku. Bez nich by
pravděpodobně došlo k dohodě nabízené Japonskem a rozdělení vlivu mezi
Rusko a Japonsko. Někteří politici navíc viděli ve válce, samozřejmě
vítězné, cestu k oslabení revoluční situace cestou posílení nacionalismu.
Jenže neschopnost většiny velitelů a mizernou výzbroj nedokázalo nahradit
ani hrdinství a vynalézavost ruských vojáků a nižších důstojníků.
Zcela selhala logistika. Výsledkem byla porážka na pevnině i na moři.
Atentátníci zabili ministra Pleveho a národ oslavoval. Devátého ledna 1905
se režimu podařilo přilít benzín do ohně. Křesťanský socialista a mnich
Gapon svolal procesí, které mělo cara pokorně prosit o zlepšení údělu
prostých lidí. Do města dorazilo 12 000 vojáků, kteří neozbrojené
věřící napadli střelbou a jízda šavlemi. Výsledkem bylo oficiálně 200
mrtvých a 800 raněných, což nebylo na ruské poměry mnoho. Jenže situace v
zemi se změnila. Vypukla generální stávka, kterou podpořila svobodomyslná
liberální inteligence (nejedná se o současné neoliberální ekonomy), a
dokonce i někteří šlechtici. Dělníci a revolucionáři začali stavět
barikády a zároveň docházelo k drancování obchodů. Zároveň explodovala
vzpoura na venkově, kde bylo zničeno 3000 panství. Rolníci vytvořili
dokonce několik nezávislých republik, kde začali zavádět agronomicky
vedené pěstitelství, budovat výrobní družstva, školy a čtenářské
kluby. Jejich požadavky jsou dokladem toho, že se nejednalo o masu
primitivních opilců. Založili Rolnický svaz a požadovali svolání
celostátního parlamentu, tajné a obecné hlasovací právo pro dospělé,
rovná občanská práva, půdu pro bezzemky, progresivní daně, svobodné a
všeobecné vzdělání, svobodu pohybu a politickou amnestii. Do vlasti se
vrátili Trockij, Lenin a další revolucionáři.

Odpovědí byla represe. Vzhledem k tomu, že mnohé vojenské jednotky odmítly
zasáhnout, podíleli se na teroru především kozáci. Proti mnohdy
nrozbrojeným vesničanům bylo místy použito i dělostřelectvo, muži byli
bez soudů popravováni, ženy veřejně znásilňovány, děti bity. To si
obyvatelstvo dobře zapamatovalo a nelze se divit, že v době občanské války
a po zradě části kozáctva ve druhé světové válce jim to odvedlo. V
Petrohradě a Moskvě se bojovalo, drancovalo a vytvářely se jednotky
domobrany proti zločineckým bandám. Bojovalo se rovněž v Pobaltí. Celkově
bylo zabito kolem 15 000 lidí, zraněno střelbou kolem 20 000, dalších 45
000 posláno do vyhnanství a zničeny desítky tisíc domů. Došlo ke vzpouře
na bitevní lodi Kňaz Potěmkin Tavričeskij, kde kapitán zastřelil
námořníka proto, že si stěžoval na maso prolezlé červy. Následně
vojáci postříleli v Oděse 2000 lidí, kteří se zúčastnili jeho pohřbu.
Docházelo k děsivým pogromům proti Židům. Ti neměli v Rusku možnost se
usazovat mimo vykázaných oblastí a nesměli sloužit a armádě a státní
správě. Pogromy v některých případech organizovala policie a označovala
Židy za původce nepokojů, a to s tichou podporou samotného cara. Místy se
zabíjení a plenění účastnily i kozácké jednotky. Celkový počet obětí
mezi Židy ve středním a jižním Rusku byl několik tisíc. Car vydal pod
nátlakem ministrů manifest s mnoha sliby, které nehodlal dodržet, ale
důležité bylo svolání prvního voleného parlamentu – Dumy. Lenin uprchl,
Trockij byl zatčen a soud využil jako tribunu revoluce. Povstání bylo
potlačeno, vesničané museli vrátit zabranou půdu a Duma po 72 dnech
rozpuštěna. Opět podle britských pozorovatelů, došlo k zásadní
společenské změně. Před rokem 1906 spojoval ruskou říši strach a
důvěra v cara. Potom už jen strach, a to na obou stranách. I tento závěr
je víc než aktuální z hlediska současné EU. Šlechtici se začali ve
svých venkovských sídlech bát rolníků a řada z nich, v některých
oblastech až třetina, je raději prodala nebo pronajala. Situaci měl srovnat
předseda vlády Stolypin, který spojil tvrdou represi se snahou o modernizaci
zemědělství přechodem od občin k samostatným statkům. Neuspěl a
atentátníci ho zabili. Po něm získala oprátka jméno Stolypinova kravata a
vězeňský vagón Stolypinův vagón, což se používalo ještě dlouhá léta.
Do vypuknutí první světové války došlo k polarizaci revolucionářů, kde
nakonec hlavní skupiny byli pravicovější Kadeti, socialističtější Eseři,
levicovější Menševici reprezentovaní mimo jiné Trockým a revolučnější
Bolševici vedení Leninem.

Cizí a občanská válka

Rusko vstoupilo do první světové války nepřipravené. V průběhu několika
týdnů byla vystřílena většina munice. Pro záložníky nebyly pušky ani
boty. Neschopné velení zapříčinilo řadu drtivých porážek. Zcela
zkolabovalo zásobování. Železnice nedokázaly přepravit obrovské počty
koní a píce pro ně. Vojáci pochodovali stovky kilometrů pěšky. Byli
hladoví a mnohdy drancovali. Zdravotnická podpora se v podstatě zhroutila.
Vojáci odhazovali zbraně, takže se nedostávalo i pušek. Ty se hromadně
dovážely ze zahraničí, takže armáda nakonec používala 11 typů a pro
každý byla jiná munice. Chyběly rovněž kulomety. Prakticky neexistovalo
funkční a operativní spojení. Nejlépe fungovala pošta, kam si štáby
posílaly kurýry pro telegramy jednou za den. Informace nebyly šifrované,
takže německé velení mělo dokonalý přehled. V prvním roce války byla
vybita většina zkušených poddůstojníků a nižších důstojníků a
nebylo kým je nahradit. Úspěchy byly dosaženy především proti rakouské
armádě, která měla podobné problémy a otřásaly jí národnostní rozpory.
Již roku 1917 se vojáci začínali bouřit. Ruská armáda ustupovala a v
následujícím období se situace ještě zhoršila. Důvodem bylo především
zásobování. Vojáky, kteří narukovali do armády, a koně neměl kdo
nahradit na polích, takže místy klesla výroba potravin až o 70 %. V zemi,
která exportovala dříve potraviny, vypukl hlad. Rozmáhaly se dezerce a
velitelský sbor zesiloval dril a represe. Na jaře roku 1917 došlo k další
revoluci, přičemž hlavní vůdcové byli všichni v zahraničí. Lenil žil z
posledních osmnácti let sedmnáct v exilu. Nicméně tam se mu podařilo
vytvořit levicovou stranu, kterou na sjezdu v Praze osamostatnili od ostatní
sociální demokracie Ruska. Car musel abdikovat a vlády se ujal parlament. Ten
však nebyl schopen řešit všeobecnou krizi a zároveň vést válku po boku
spojenců. Německá armáda zabrala obrovská území, protože vojáci
odmítli poslouchat důstojníky a některé z nich pobili a ustupovali, nebo
dokonce odcházeli domů. Úvarům velely volené rady, které měly minimální
autoritu. Německé velení nakonec využilo Lenina k tomu, že ho poslalo do
Ruska se skupinou revolucionářů a štědrými financemi. Tento tah se jim
vyplatil. V říjnu došlo k závěrečnému střetu mezi politickými rivaly a
bolševici zvítězili a postupně převzali moc. Výsledkem byla obrovská
anarchie, rozpad armády a nakonec mírová jednání v Brest Litevsku, které
posvětil právě Lenin. Tam se bolševiky vedené Rusko vzdalo většiny
Ukrajiny, pobaltských zemí, Finska a části Běloruska a jižních oblastí.

Je s podivem, že bolševici v boji o moc uspěli. Nicméně je to logické z
hlediska politické nabídky. Převážná většina jejich konkurentů
nabízela postupný parlamentní přechod k demokracii a zaměření na
dělnictvo. V horším případě konstituční monarchii a návrat pozemkové
šlechty. Lenin správně pochopil, že rozhodující silou jsou rolníci,
tvořící naprostou většinu občanů. Slíbil jim okamžitě mír a půdu.
Tím jim slíbil lepší život a možnost práce. Aby získal mír, musel se
smířit se ztrátou území. Rozdělením majetku šlechty a velkostatkářů
získal zdarma půdu. Tak získal v počátečním období podporu většiny
obyvatel, kteří byli ochotni za svůj nově nabytý majetek bojovat. Dále
získal podporu většiny neruských národností, protože zastavil jejich
útlak a zrovnoprávnil je. Kromě toho slíbil společenskou mobilitu, která
ve středověkém samoděržaví zcela chyběla. I poslední rolník měl
možnost chodit do školy a následně studovat, pokud to zvládl. Vzdělání a
práce ve státním aparátu a velitelská místa v armádě mohli získat
všichni schopní. Budovaly se nemocnice, školy a knihovny. Mnohdy primitivní,
ale dříve nebyly mnohde žádné, případně ne pro každého. Nikdo se už
nemusel klanět a ponižovat před arogantním a mnohdy omezeným panstvem,
úřednictvem a důstojnictvem. Většina obyvatel Ruska získala lidskou
důstojnost, možná omezenou, ale oproti minulosti obrovskou. Současnou
propagandou nenáviděný náčelníky Čeky, tehdejší bolševické tajné
policie, Felix Dzeržinskij vybudoval řadu ubytoven, škol a učilišť pro
tisícové armády bezprizorných sirotků. Tím jim umožnil vstup do
normálního života. To dnes nikdo neví stejně jako fakt, že ve vězení mu
dozorci před jeho očima znásilnili přítelkyni, takže se měl za co mstít.

Vítězství v občanské válce, která trvala do roku 1921 vojensky a
politicky ještě řadu let, zajistily bolševikům jejich organizační
schopnosti a hloupost protivníků. Po revoluci a ukončení války ztratilo
práci mnoho bývalých důstojníků a poddůstojníků a vesměs neměli z
čeho žít. Pokud se nepřipojili k nepříteli, umožnili jim bolševici
sloužit pod kontrolou. Bylo jich mnoho. Díky nim se podařilo vojensky
zvítězit nad takzvanými bělogvardějci, přestože tehdejší rudá armáda
byla v počátečním období výrazně slabší. Podíl dnes mediálně
oslavovaného Trockého byl z vojenského hlediska zanedbatelný. Především
vysílal z obrněného vlaku plamenné politické výzvy a mnohdy pitomé
rozkazy. Jedním z nich vyprovokoval vzpouru československých legionářů,
kteří již cestovali z Ruska a vrátil je tak na bojiště. Důležité bylo,
že upevnil morálku a zastavil dezerce tím, že nařídil dezertéry střílet.
Avšak i to se dělo pouze v několika tisících případů, protože z rudé
armády dezertovalo domů, především z důvodu polních prací, v době
občanské války 2,5 milionu vojáků. Většina byla pouze chycena a vrácena
k útvarům.

Bělogvardějské armády a útvary se chovaly k rolníkům takovým způsobem,
že je doslova nahnaly do náruče bolševiků. Vraždy, nezákonné popravy,
loupení, násilí a odvádění mladíků do armády brzy připravily
bělogvardějce o podporu obyvatelstva; stejně jako ve druhé světové válce
německou nacistickou „osvoboditelskou“ armádu. Mnozí navíc evidentně
směřovali k restauraci monarchie a samoděržaví, což by znamenalo represe a
zabavení získané půdy. Snad nejhorší byla situace na Sibiři.
Ilustrativně to popisuje publikace Americká invaze do Ruska od Carla Richarda.
Bělogvardějci zavedli doslova otrokářský režim a vraždili i volené
reprezentanty obecních civilních správ pod záminkou, že se jedná o
komunisty, přestože tam zprvu žádní nebyli. Takzvané trestné výpravy
jednotek generálů Semjonova a Kalmykova, které jmenoval generál Kolčak,
byly v podstatě lupičské nájezdy a zůstávaly za nimi tisíce mrtvých. Jen
Semjonov nese údajně odpovědnost za 30 000 poprav, či spíše vražd. Bandy
se nakonec dostávaly do střetu nejen s našimi legionáři, ale rovněž s
americkými vojáky generála Gravese, kteří především distribuovali
humanitární pomoc. Bělogvardějští vojáci prchali od svých velitelů a
jednotek a hledali u našich a amerických vojáků ochranu. Nelze se divit, že
arogance, hrabivost a útlak nakonec na Sibiři a nejen tam zajistily
bolševikům podporu obyvatelstva a vítězství. Jak s ním naložili je již
jiná kapitola.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Putin nařídil najít člověka, kterého „oběsí“ za zmaření výstavby
na Krymu. VIDEO

Prezident Ruska Vladimir Putin požádal vicepremiéra Dmitrije Kozaka a
ministra ekonomického rozvoje Alexeje Uljukajeva, aby našli odpovědné za
realizaci projektu silnice Kerč-Simferopol.

„Potřebuji konkrétní úřad, konkrétního člověka, který odpovídá za
celý projekt, abych nemusel volat všem členům vlády nebo úředníkům
subjektů federace. Musí být ten, kdo osobně odpovídá za výsledky práce a
vydání státních peněz," prohlásil Putin na poradě věnované
sociálně-ekonomickému rozvoji Krymu a Sevastopolu.

Prezident dodal, že „to má být konkrétní člověk, kterého bude možné
oběsit, když nic neudělá."

Putin se rovněž podíval na výstavbu Kerčského mostu ze vzduchu.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Mýty o Rusku. Polská exvelvyslankyně napsala, co ničí vztahy s Moskvou

Polská politika vůči Rusku se zakládá na mýtech, vztahy s Moskvou se
vnímají v černobílých kategoriích, kvůli čemuž se země prakticky
nemohou spolupracovat, píše bývalá polská velvyslankyně v Rusku Katarzyna
Pełczyńska-Nałęcz v listu Polityka.

První mýtus spočívá v tom, že Rusko je prý „špatné (agresivní,
lživé, nedemokratické), a proto s ním nelze vést dialog." Ale máme-li
vycházet z toho, že nelze mít vztahy se „špatnými" zeměmi, pak se máme
vzdát také vztahů s Čínou a dalšími státy.

Druhý mýtus spočívá v tom, že prý každý dialog s východním sousedem
„je odsouzen ke krachu" kvůli jeho stálé konfrontaci se Západem. Pak ale,
uvažuje bývalá diplomatka, „je třeba přeškrtnout všechny úspěchy
spolupráce Západu a Ruska po rozpadu SSSR," poněvadž skončily ukrajinským
konfliktem. „Tento mýtus praví, že všechny „oblevy" v rusko-polských
vztazích byly projevem naivity Varšavy, která byla oklamána lživými
signály z Moskvy: po každém sblížení znovu docházelo k eskalaci." Tento
přístup svědčí o nepochopení Varšavou dynamiky vztahů se složitými
partnery, píše Pełczyńska-Nałęcz.

Čtvrtý mýtus: přesvědčení, že postoj Polska zabrání ostatním zemím v
politice „oteplení" vztahů s Ruskem. Jenže naprostá absence dialogu mezi
Moskvou a Varšavou nezabránila jiným členům EU v navázání kontaktů s
Kremlem.

Aniž by se ohlíželi na Polsko, navštívili loni Moskvu, například,
italský premiér, německý vicekancléř, předseda Eurokomise, připomíná
Katarzyna Pełczyńska-Nałęcz.

A poslední mýtus spočívá v tom, že „Polsko je příliš slabé, aby
dosáhlo úspěchu ve vztazích s Ruskem," a že Moskva a Západ se domluví „za
zády" Varšavy. Ale právě tohle se může stát: „Polsko, které zastává
v EU natolik radikální postoj, že ho vylučují z přijetí rozhodnutí, se
stává slabým a prostě si koleduje o to, aby se o všem rozhodovalo bez něj
a bez ohledu na jeho názor," míní bývalá velvyslankyně.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Pentagon oznámil počet amerických vojáků v Afghánistánu, Iráku a Sýrii

Početní stav vojenského personálu USA podle údajů z 30. září dosahoval
v Afghánistánu 15,3 tisíce lidí, v Iráku – 8,9 tisíce, a v Sýrii –
1,72 tisíce lidí. Vyplývá to z infografiky Pentagon která byla uveřejněna
v pondělí.

Největší kontingent v zahraničí mají i nadále USA, následuje Japonsko
— téměř 45 tisíc lidí, Německo — 36 tisíc, a Jižní Korea —
téměř 25 tisíc lidí. Celkový početní stav vojenského kontingentu USA v
zahraničí činí 257,3 tisíce lidí.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
A teď otevřít další Babišovy kauzy, napsal komentátor tam, kde ministra
nemají rádi

Vypadá to, že ve zbytku koalice se pomalu usidlují spokojenost a pocit, že
čas konečně pracuje proti Andreji Babišovi, píše na serveru Echo24 jeho
komentátor Daniel Kaiser.

Podle něj není sporu, že mediálně Babiš Čapí hnízdo ukázkově projel.
Strategií Babišových píáristů tak teď musí být škodu způsobenou
Čapím hnízdem ohraničit, nezpochybňovat už věcnou podstatu, ale
relativizovat ji porovnáváním s jinými skutečnými nebo smyšlenými
aférami, a vytvářet zdání, že pokud na něj nic horšího matrix nebyl
schopen najít, normální člověk uzná, že Babiš není tak strašný. „Za
Čapím hnízdem se mediální a PR divize Agrofertu budou snažit udělat
tečku,“ myslí si Kaiser.

Celý text je ZDE.

Podle něj je toho kolem Babiše ve skutečnosti tolik, že aby rozruch kolem
Čapího hnízda dával smysl, musejí se otevřít případy ovládnutí
některých firem jako Lovochemie nebo Kostelecké uzeniny apod. Babiš prý
vyhrává na veřejnosti tak dlouho, dokud se na ni nedostane jeho reálný
obraz. Tedy obraz predátora, který pohrdá slabšími lidmi a podle toho s
nimi jedná.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Putin je silná značka, shodli se přední čeští marketingoví odborníci

Vladimir Putin je silná značka. Shodli se na tom přední čeští
marketingoví odborníci Jiří Mikeš, Jitka Vysekalová a Ivan Binar. Ti
hodnotili z marketingového hlediska dokument Prezident, jehož třetí díl
odvysílá TV Kinosvět v úterý 22. listopadu a zopakuje ho v lednu
příštího roku.

Vytvořit silnou, autentickou značku přitom není vůbec lehké. Jen
propagandistická a reklamní kouzla nestačí. Musí jim totiž předcházet
skutečný dlouhodobý výkon jejího nositele, jednorázové činy, které
mají velký ohlas, a také určitá dlouhodobost, shodli se odborníci. A toho
Vladimir Putin během svého šestnáctiletého působení v politice dosáhl.
Jde tak o skutečně autentickou značku, která je na jedné straně, tedy v
Rusku, jednoznačně přijímána, a dokonce milována a na straně druhé, tedy
na Západě, působí rozporuplně. Ale i to je její úspěch – není
pojímaná čistě negativně. Značku „Putin“ by odborníci na rozdíl od
značky „Gorbačov“ nedoporučili v potravinářské oblasti (vodka
Gorbačov), ale v oblasti sportovní.

Dokumentární snímek Prezident, věnovaný právě a jen Vladimiru Putinovi a
vysílaný TV Kinosvět, je profesionálně namíchaná směs propagandy,
reklamy a publicistiky, která vzbuzuje poměrně silné emoce. Vytváří
vlastně protipól opačné propagandě, poukazují dále odborníci. Divák tak
může na základě zhlédnutí dokumentu a při vědomí protichůdných
informací získat téměř objektivní pohled na tuto osobnost současných
dějin.

Avšak dokument má rovněž nedostatky. Tím největším jsou chybějící
rodinné zázemí a soukromý život, popřípadě slabosti hlavního hrdiny.
Méně totiž bývá často více a lidem a věcem bez chyby se tak úplně
nevěří. Možná chtěli tvůrci dokumentu naznačit, že Vladimir Putin
obětoval své zemi i soukromý život, ale tím z něj činí až
čítankového hrdinu. Ale i přesto stojí za to dokument zhlédnout,
podtrhují marketingoví odborníci.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Syrští opozicionáři požádali ruské vojáky o ochranu před IS

Vůdci syrské opozice požádali ruské vojáky o zajištění jejich
bezpečnosti a ochranu před bojovníky Islámského státu (DAIŠ) a dalších
teroristických organizací, které oznámily „hon“ na opozici, jež
podepsala dohody o příměří. Sdělil to náčelník Střediska pro
usmíření znepřátelených stran generálporučík Sergej Kuralenko.

Řekl, že v prvních dnech činnosti Střediska žádali opoziční lídři
jako klíčovou podmínku příměří záruky ochrany a bezpečnosti před
státními syrskými strukturami a úřady.

„Ze své strany pomůžeme zajistit bezpečnost vůdců syrských opozičních
útvarů, kteří podepsali dohody o zastavení bojových akcí a zahájení
procesu příměří," ujistil generál.

Podle Kuralenka, měli ruští odborníci od začátku práce Střediska pro
příměří 23 schůzek se zástupci různých opozičních skupin a
politických sil. „Dokonce za tuto krátkou dobu jsme zaregistrovali
podstatné změny v průběhu jednání," poznamenal Kuralenko.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Putin vyslovil soustrast brazilskému prezidentovi v souvislosti s leteckou
katastrofou

Ruský prezident Vladimir Putin vyslovil soustrast brazilskému prezidentovi
Michelu Temerovi v souvislosti s havárií brazilského dopravního letadla v
Kolumbii, informuje tisková služba Kremlu.

„Prezident Ruské federace Vladimir Putin vyslovil soustrast prezidentovi
Brazilské federativní republiky Michelu Temerovi v souvislosti s tragickými
následky havárie brazilského dopravního letadla v Kolumbii. V soustrastném
telegramu vyslovuje hlava ruského státu soucit a podporu příbuzným a
blízkým zahynuvších, a těm, kteří přežili, přeje co nejdřívější
uzdravení," praví se ve zprávě.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Babiš má prý velký problém s elektronickou evidencí. Výběrové řízení
nevyšlo tak, jak si představoval

Elektronická evidence tržeb (EET) v koncích? ptá se server Živnostenské
listy. Podle jeho informací totiž výběrové řízení na klíčového
dodavatele nedopadlo podle plánů Ministerstva financí. Potáhne se podle
všeho měsíce, možná roky.

Rada vlády pro informační společnost totiž zamítla, aby veřejnou zakázku
na technické řešení EET získala firma IBM bez výběrového řízení.
Zakázka v hodnotě 50 milionů korun byla vypsána na začátku března.

Oficiálním důvodem, proč měla firma IBM získat zakázku přímo formou
jednacího řízení bez uveřejnění, byla časová i finanční úspora.
Pracovní skupina, která zasedla dne 17. 3. 2016, však nedoporučila
předsednictvu RVIS předložený záměr Generálního finančního
ředitelství schválit.

Původní text ZDE.

Firma IBM již realizovala v minulosti současný daňový informační systém
ALDIS. Nyní tak měla zajistit provázanost tohoto systému na systém EET.

„Přímé zadání zakázky ve formě takzvaného upgradu systému ADIS je v
rozporu se zákonem o veřejných zakázkách. V pořádku by to bylo jen v
případě, že by cena za toto vylepšení systému nepřesáhla částku dva
miliony korun. To by se o dané zakázce dalo uvažovat jako o veřejné
zakázce malého rozsahu. Jenže předpokládaná hodnota plánované zakázky
je ve výši 50 milionů Kč,“ uvedly již v mnulosti expertky na zadávání
veřejných zakázek společnosti Otidea Lucie Žilková a Kateřina
Koláčková.

„Může trvat měsíce, ale i roky, než z řádného výběrového řízení
vzejde vítěz. Listopadový termín spuštění je tak, i v případě
bryskního podpisu zákona o elektronické evidenci tržeb prezidentem, vzdálen
realitě,“ poznamenávají Živnostenské listy.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Putin si zažertoval ohledně obsahu Kerryho kufříku. VIDEO

Prezident RF Vladimir Putin a ministr zahraničí USA John Kerry si vyměnili
žerty ohledně obsahu kufříku hlavy americké diplomacie, s kterým přišel
do Moskvy.

Na schůzce Putin řekl, že byl trochu zarmoucen tím, že ministrovi nikdo
nepomohl z letadla se zavazadly po příletu do Moskvy. Zažertoval si, že
zřejmě měl v kufříku něco cenného, například peníze pro vyjednávání
s Ruskem. Kerry zase slíbil, že ukáže ruskému prezidentovi obsah svého
kufříku při schůzce mezi čtyřma očima.

„Bude to příjemné překvapení," slíbil.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
A tohle se zamlčelo! Urážky bělochů. Pedagog a expert, který bojuje proti
cenzuře internetu, o českých novinářích, výsledku voleb či změně ČT

„Facebook své klienty potřebuje. Ale oni by se bez něj docela dobře
obejít mohli. Taháme za delší konec lana, tak toho zkusme využít,“
vybízí čtenáře ParlamentníchListů.cz vysokoškolský pedagog a IT expert
Pavel Cimbál. Ten se věnuje i otázce tendenčnosti veřejnoprávních
českých médií, například ČT. „Dostala se ke mně dokonce informace, že
se tento aktivismus začíná některým lidem z vedení příčit, ale
dotyční zaměstnanci dál tvrdošíjně jedou ve starých kolejích,“
uvádí s tím, že veřejnoprávní média nutně potřebujeme, nicméně „TOP
09 si může zaplatit vlastní propagační kanály“.

Ještě jsme spolu od voleb nehovořili. Co říkáte na jejich výsledek a na
následné vyjednávání o budoucí vládě?

Ve volbách rozhodli občané. A tak je to potřeba brát. A akceptovat. Různá
nálepkování, okázalá vymezování a trucování, co teď některé strany
předvádějí, to je vlastně pohrdání získaným mandátem. Výroky o
ohrožení demokracie jsou pak neuvěřitelné zcela. Zejména pokud takto
plamenně duní strany, které se do Poslanecké sněmovny dostaly s odřenýma
ušima. Buď podpoří vládu sněmovna s nimi, nebo nová sněmovna bez nich.
Jen to ukazuje zoufalou odtrženost těchto domnělých „elit“ od politické
reality.

Jak si s volbami podle vás poradila média, o nichž jste se vyjadřoval
kriticky?

Mediální analýzy jsem moc nesledoval. Zajímal mne skutečný volební zisk a
to, jak s ním naloží vedení konkrétních stran. Politicky korektní nebo
ubrečeně moralizující povzdechy analytiků mi žádnou informaci nepřinesou.
A než se rozčilovat před obrazovkou ČT, mohu dělat něco užitečnějšího.
Škoda jen, že na činnost takto nepoužitelného média, dlouhodobě
neplnícího veřejnoprávní zadání, tedy svou zákonnou povinnost,
nedobrovolně přispíváme koncesionářskými poplatky. Jestli by se mělo
něco změnit, tak buď osazenstvo ČT, nebo způsob jejího financování.

Šéf SPD Tomio Okamura nejenže prohlašuje o ČT, že je jedno z nejvíc
dezinformačních médií v republice, ale vyzval ke změně statusu
veřejnoprávních České televize a Českého rozhlasu. Je pravdou, že
zejména ČT je kritizována za stranění některým politikům a špinění
jiných. Zemanova kancelář si na ni stěžuje často. Kritizován je i např.
výběr hostů do pořadů Václava Moravce. Oproti tomu zastánci ČT tvrdí,
že jakákoliv podobná změna by ohrozila naši demokracii. Jak hodnotit práci
ČT a ČRo? Je třeba přistupovat ke změnám?

Osobně mám za to, že většina přešlapů ČT a ČRo je dána
angažovaností konkrétních lidí. Každá cenzura má svůj hlavní pilíř v
autocenzuře loajálních novinářů a redaktorů. Dostala se ke mně dokonce
informace, že se tento aktivismus začíná některým lidem z vedení
příčit, ale dotyční zaměstnanci dál tvrdošíjně jedou ve starých
kolejích. Ale určitý posun jsem už také zaznamenal, tak jen doufám, že se
povede ten tristní stav napravit postupnou personální obměnou, a nebude
třeba měnit zákon. Veřejnoprávní média rozhodně potřebujeme. Ale měla
by skutečně plnit veřejnoprávní zadání. TOP 09 si může zaplatit
vlastní propagační kanály.

Zmínil jste, že je třeba čerpat informace z více pramenů, aby člověk
dostal relevantní obrázek o dění. Odkud čerpáte informace vy sám?

O okamžitých událostech ze sociálních sítí. Z Twitteru a občas z
Facebooku (kde se ale začíná uplatňovat sílící cenzura). Nebo z
britského bulvárního tisku, který má překvapivě docela přesné informace.
A většinou jako první. Jinak samozřejmě to, co píší česká média,
dohledávám až k původním zdrojům (a občas se nestačím divit, jak jde
událost prezentovat zcela překrouceně). Takže je vlastně používám jen
jako jakousi svodku nebo rozcestník. No ale k témuž pak mohu použít i
jakékoli jiné médium. I ta tolik špiněná „alternativní média“.
Třeba o chystané revizi Dublinského systému informoval jako první AENews,
tedy ten zlý, ruský, dezinformační Aeronet. První české masmédium se
ozvalo až s třítýdenním skluzem! Po několikeré urgenci samotnými
čtenáři! Tak kdo že tady neplní své novinářské poslání a neinformuje?
Nebo radši dezinformuje? Zase nás cenzura „chrání“ před používáním
vlastní hlavy?

V minulém rozhovoru jste mi řekl, že o vystoupení z Evropské unie by měli
rozhodovat právě občané. Domníváte se, že jsme se referendu přiblížili,
když se do Sněmovny dostalo SPD, Piráti a podobně?

S Piráty, z titulu své profese, bych měl mít asi největší politickou
shodu. Ale není tomu tak. Politicky řadím Českou pirátskou stranu kamsi
mezi Zelené a TOP 09. Nicméně pokud hodlají podpořit zákon o referendu
nebo bojovat proti cenzuře informací, mají v tomto mou podporu. Vždy si ale
mimoděk vzpomenu na Ingrid Romancovou, která před pár lety kandidovala do
předsednictva Pirátů. Nyní na Facebooku drze prezentuje svůj „projekt“
Target, jehož jediným smyslem je šmírovat desetitisíce cizích profilů a
masově je nahlašovat provozovateli služby. Takto hrdě a otevřeně
neudávaly ani domovní důvěrnice z padesátých let. Takže mám k této
straně několik velkých personálních výhrad. Jejich anarchosocialistickým
„uprchlíci vítejte“ předsedou počínaje. Jeho angažmá na blokádě
Hradčanského náměstí, kde se v únorovém mrazu muselo přes deset tisíc
vlastenecky smýšlejících lidí kvůli pár pitomcům skoro hodinu tlačit
uzounkým průchodem, to je dost ostudná vizitka. Jak co do politické
neprozíravosti, tak obyčejné občanské neslušnosti.

Prezident Miloš Zeman bývá označován jako státník, který společnost
rozděluje, podporuje netoleranci a eskaluje strach. „Jestliže si v této
situaci zvolíme do čela státu politika, který nás bude rozdělovat nebo
bude vyvolávat strach, tak budeme žít ve strachu, část lidí v ponížení,
někdo bude utíkat,“ obává se Ivan Gabal. Co říci k těmto úvahám? Je
někdo mezi devíti kandidáty, u kterého bychom tyto obavy mít nemuseli? A
jsou opodstatněné?

Já mám opodstatněnou obavu z úplně jiných lidí. Konkrétně takový pan
Gabal. Jeho manželka Jana Hybášková působila jako velvyslankyně ČR v
Kuvajtu, velvyslankyně EU v Iráku, nyní v Namibii. Gabal je přitom doslova
prototypem okázalého proevropského proimigračního vítače. Jeho
žoviálně rozcapené „to zvlááádnem“ (příchod desetitisíců
muslimských migrantů) z jedné veřejné diskuse si budu pamatovat asi do
konce života. Přitom má informace o situaci v daných zemích „doma“, a
to doslova z první ruky. Nedávno se mi ale dostaly do pošty screenshoty z
Facebooku, kde se pan Gabal projevuje tak ostudným a vulgárním stylem, že se
vůbec nedivím, že ve volbách (ač byl středočeskou jedničkou KDU-ČSL)
dopadl tak, jak dopadl. Názorově zamrznul v 90. letech a stylem argumentace
někde na prvním stupni ZŠ. Já věřím občanům a jejich selskému rozumu.
Daní kandidáti nespadli z Marsu, každý z nich má už něco za sebou, a tak
by to rozhodování nemuselo být až tak těžké.

A na jakou stranu se kloníte v případě prezidenta Zemana a vztahů s Ruskem?
Podpořil největší podnikatelskou výpravou do Ruska české podnikatele,
nebo nahrává Východu, jak ho někteří kritizují?

Rusko je velký trh, a je pro nás jak odbytištěm, tak zdrojem surovin. Sankce
považuji za oboustranně škodlivé a nesmyslné. Pokud se Zeman tento „euroobamovský“
přešlap snaží nějak částečně vykompenzovat, je to jen další známka
toho, že jde o kompetentní osobu na svém místě. Která jedná v zájmu
rozvoje naší ekonomiky. Ona ta mediální slovní spojení jako „ohrožení
demokracie“, „ruská gubernie“, „do područí Ruska“ nebo „zavlékat
na Východ“, lze většinou vystopovat až k jejich původnímu autorovi. V
těchto případech k Miroslavu Kalouskovi.

Stalo se několik událostí zavánějících rasismem. Bývalý tajemník klubu
SPD Staník měl ve Sněmovně říci, že „Židi a buzeranti patří do plynu“.
V Praze byl zmlácen a ponížen černoch. A děti v Teplicích čelily
nenávistným výlevům za to, že na jejich školním fotu byly arabské a
romské tváře. Jde o projevy nemocné společnosti, za které mohou třeba ti,
co brojili proti imigraci?

Vzhledem k neobjektivitě médií a jejich zoufalé snaze přišít našim
občanům nálepky rasistů a xenofobů bych tady byl s hodnocením události
opatrný. Daný výrok je ostudný, ale pochybuji, že by takto přesně zazněl.
Pokud ano, nechť soudí soudy, nikoliv sluníčková média. Mám v paměti
zcela vylhané případy pobodání „Syřana“ Isaaka Tamby Bekshokova (ve
skutečnosti Rusa) nebo „napadení“ muslimek v Šárce (ve skutečnosti
bránily v pohybu ženě, co je vyfotila). V případě „do krve zmláceného“
černocha jsem se například dozvěděl, že ono krvácející zranění,
kvůli kterému musel být „vyčištěn interiér vozu“, si pravděpodobně
způsobil sám. Pořezáním o rozbité sklíčko překrývající nouzové
tlačítko dveří, které mačkal. Snaha některých novinářů vykoupat
vlastní národ ve velké rasistické kauze, pro větší slávu
multikulturalistických světlých zítřků, je evidentní. Tudíž jsem zde
dosti skeptický. Rasistickým národem nejsme, nevadí nám Vietnamci, Japonci,
Eskymáci... ale vadí nám, když si někdo z naší země dělá dojnou krávu,
na úkor našich občanů nebo bezpečnosti. A také nám vadí, když se lže,
a je úplně jedno, jestli v zájmu světlých nebo tmavých zítřků.

K nesmyslně rozmazávanému případu rasistických poznámek vůči „multikulti“
třídě ZŠ Plynárenská bych se jen zeptal – reagovala média stejně
hystericky i v případě výroků Romů pod příspěvkem Ollopha Samorosta o
bití polštáře? Tam to byl doslovný rasismus s přímými výhrůžkami, a v
daleko větší intenzitě. O příspěvku média informovala vytrvale a
opakovaně, o diskusi přímo pod ním ani jednou. Novináři neumí číst
více než odstavec? A to už vůbec neřeším, že v případě té teplické
třídy vidím zásadní problém někde úplně jinde – na pozadí všech
těch vznešených řečí o integraci a multikultuře už evidentně vznikají
ghetta a segregované třídy i u nás. Kam se ty děti cizinců vlastně mají
integrovat, když budou ty české ve třídě v menšině? Vždyť je to jak
přes kopírák totéž, co probíhalo před desítkami let v Birminghamu nebo v
Malmö. Počátky vytváření paralelní společnosti. A to mi vadí daleko
více, než pitomá rasistická poznámka někde na Facebooku. Mainstreamovým
novinářům toto stále nedochází?

Do jaké míry tyto tendence ve společnosti posílily uplynulé volby? Jsou to
jednotlivosti, nebo už symptomy nemocné společnosti?

Asi nijak, lidé jsou vesměs stále stejní. Pokud je v této společnosti
něco nemocného, je to justiční systém a tendenčnost mediálního
mainstreamu, který ale jako potrefená husa kejhá první.

Už minule jsme se bavili o cenzuře sociálních sítí, kterou jste kritizoval.
Není tedy důvod přistoupit k nějaké regulaci sociálních sítí nebo
zpřísnit pravidla toho, co se smí a nesmí říkat v této zemi? V Německu
to sahá tak daleko, že za výroky na sociální síti může člověk přijít
o práci. Jak se zasadit o svobodu slova?

Nebát se psát a říkat to, co si myslím. Mluvit pravdu a nenechat se
zastrašit. Měřit všem stejným metrem. A ostře a rozhodně se postavit
proti komukoliv a čemukoliv, kdo by tohle chtěl omezovat. Zatím to máme
ještě ve svých rukou, tak je třeba začít co nejdřív. Třeba opuštěním
služeb, které cenzurují, a přechodem jinam. Facebook své klienty potřebuje.
Ale oni by se bez něj docela dobře obejít mohli. Taháme za delší konec
lana, tak toho zkusme využít.

Řekl jste mi: „Ale je omyl myslet si, že klíčem k zajištění
bezpečnosti jsou policie, armáda nebo tajné služby. Nikoliv, ty jen zpětně
hasí, co už hoří. Klíčem je takové prostředí ve společnosti, které
nepřeje radikalizaci. A nevytváří paralelní struktury muslimských komunit.
Naše prostředí takové, doufám, ještě stále je. Otázka je, jak dlouho
ještě, ty tlaky na změnu jsou dnes enormní.“ Domníváte se, že obliba
pravicových radikálnějších stran, jak to vidíme v různých volbách v
Evropě, nese toto nebezpečí?

Otázka je, zda jde vůbec o radikální pravici. Co je na názorech, že
zákony mají platit pro každého, že státní hranici nemohu ilegálně
překračovat, nebo že bezpečnost občanů země je prioritou, radikálně
pravicového? O kritice středověkého netolerantního
nábožensko-politického systému ani nemluvě. Touto diskuzs to mělo všechno
začít už před lety! Ale protože zde média zaspala, nebo spíš
katastrofálně selhala, derou se tato témata nyní do popředí jinudy.
Protože lidé cítí, že budou ovlivňovat jejich životy stále víc, a
přitom jim není nasloucháno...

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Američanku dali do vězení za hlasování ve volbách

V americkém státě Texas byla žena, která si právě odpykala trest, znovu
poslána do vězení za účast v prezidentských volbách 2016. Píše o tom
The New York Post.

List píše, že Crystal Masonová byla odsouzena k pěti letům odnětí
svobody, poněvadž podle legislativy tohoto státu nemají vězni právo
hlasovat do odpykání trestu. Žena si ho ale ještě odpykávala za neplacení
daní, i když ji pustili domů po podepsání písemného prohlášení o
nevycestování.

Třiačtyřicetiletá Masonová sdělila, že dostala ve volební místnosti
lístek pro předběžné hlasování poté, co zjistili, že její jméno v
seznamu není. U výslechu žena, která si již odpykala tři roky vězení,
zdůraznila, že neměla ponětí o existenci tohoto zákona. Řekla, že by v
žádném případě nešla hlasovat, kdyby věděla, že jí za to hrozí
další trest.

„Moc mne překvapilo, že vláda pokládá její důvody za smyšlené," řekl
listu obhájce Masonové. „Nikdo jí neřekl, že nesmí hlasovat, a udělala
to z dobrých pohnutek. Neriskovala by, že se vrátí za mříže kvůli tomu,
co vůbec nezmění její život."

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Bank of China poskytne Gazpromu úvěr ve výši 2 miliardy eur

Bank of China poskytne Gazpromu na dobu pěti let úvěr ve výši 2 miliardy
eur, stojí ve zprávě ruské společnosti.

V Šanghaji dnes uzavřela společnost Gazprom s bankou Bank of China Limited,
London Branch dohodu o poskytnutí půjčky ve výši 2 miliardy eur na dobu
pěti let", praví se ve zprávě.

Dohodu podepsal místopředseda vedení Gazpromu Andrej Kruglov a viceprezident
banky Bank of China, London Branch Wang Hua-bing.

Tisková služba Gazpromu zdůraznila, že tato transakce, která je co do
rozsahu financování získaného bezprostředně od jedné organizace,
největší v dějinách společnosti, a současně je to i první dvoustranná
úvěrová smlouva s čínskou bankou.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Putin navštíví 18. března Krym

Ruský prezident Vladimir Putin se 18. března chystá na pracovní návštěvu
do Krymského federálního okruhu, praví se ve zprávě tiskové služby
Kremlu.

Prezident se seznámí s průběhem stavby mostu přes Kerčský průliv,
uspořádá operativní poradu věnovanou otázkám sociálně-ekonomického
rozvoje Krymu a Sevastopolu.

Projekt mostu přes Kerčský průliv byl kladně oceněn ruskou Hlavní
správou státní expertízy (Glavgosexpertiza) 18. února 2016 a poté byly
zahájeny hlavní stavební a montážní práce. 19 kilometrů dlouhý most,
který spojí Tamaň a Kerč, bude nejdelším mostem v Rusku.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Tady volili Trumpa: Nahlédněte do srdcí rozhněvaných lidí

Zatímco na obou březích Spojených států tisíce lidí protestují proti
nástupu Donalda Trumpa do úřadu prezidenta a lidé v New Yorku nebo Los
Angeles zdrceně brečí a nevědí, co budou dělat, ve státě Pennsylvania
ležícím na jih od státu New York lidé slaví. Server BBC přináší
reportáž z města Hazleton, kde po desetiletí volí republikány. Toto jsou
typičtí voliči Donalda Trumpa. A vůbec nejsou neviditelní.

Komentáře v denním tisku po celém světě se vesměs shodují v tom, že
Donald Trump se stal 45. prezidentem USA díky dlouho mlčícím a takřka
neviditelným lidem. Reportáž BBC z města Hazleton však ukazuje, že voliči
Donalda Trumpa nejsou ani trochu neviditelní. Jde o typické venkovské město
s přibližně 25 tisíci lidmi, kteří volí republikány dlouhá léta.
Americký volební systém však počítá s tím, že vítěz v daném státě
bere hlasy všech. Velká města Pensylvánie od roku 1992 hlasovala pro
demokraty, takže hlas lidí z Hazletonu zůstal nevyslyšen.

Média měla vlastní agendu, lidí si prý nevšímala. A ženy...

Jde o typické město, kde pomalu skomírá těžba uhlí a trápí ho imigrace.
Stahují se do něj totiž lidé, kteří ztratí práci v sousedním New Yorku
nebo zjistí, že jsou v New Yorku příliš vysoké životní náklady, které
si prostě nemohou dovolit. K tomuto závěru často dojdou Hispánci a další
přistěhovalci. Bílí obyvatelé města tak prý mají pocit, že se vlastně
stávají menšinou. Lidi jako Anne Mariii Kaschakovou si proto Trump získal
slibem, že nechá postavit zeď na mexické hranici. Stejně to vidí i paní
Shirley Bermanová, která v Hazletonu 40 let vedla hračkářství. „To, co
lidi zlobí, jsou pozvolné změny, k nimž v průběhu let dochází. Bývali
jsme velmi kooperativním a bezpečným společenstvím, ale teď tu není
bezpečno,“ shrnula dáma.

Pro Trumpa hlasovali i lidé, kteří emigrovali do USA třeba z Jihoafrické
republiky, ale učinili tak legální cestou. Takoví lidé prý nemají v
lásce nelegální přistěhovalce. A nemají je v lásce natolik, že je
frustrace vybičovala k tomu, aby obcházeli své sousedy a přesvědčovali je
k volbě Trumpa. Denně zaklepali na mnoho dveří. Tito lidé rozhodně nebyli
neviditelní, ale průzkumy veřejného mínění je podle BBC ignorovaly.

A právě určité pohrdání a přehlížení Trumpových voličů z menších
měst tyto lidi ještě více motivovalo k tomu, jít k volebním urnám a
vhodit hlas Trumpovi. Lidé z menších měst jsou opravdu nespokojení, a kdyby
se prezidentkou stala Hillary Clintonová, nechala by podle názoru těchto
lidí vše při starém.

„Média nepřistupovala k voličům čestně. Média mají vlastní agendu,
ale i to bylo součástí Trumpova hnutí. Ačkoli ztratil média, pokračoval,
popsal situaci majitel lékárny ve městě. Lidé ve městě sice také četli
novinové články, v nichž se psalo, jak strašně se Trump chová k ženám,
ale často to považovali za propagandu, která má poškodit jejich favorita.
Našli se i tací, kteří tomu věřili, a přesto volili Trumpa jako menší
zlo.

„Ta věc se ženami mě zasáhla jako rána nožem, ale neměl jsem jinou
možnost, než podpořit Trumpa. Představa, že by Clintonovi kontrolovali
Washington, je děsivá,“ prozradil jednapadesátiletý Mark Ondishin.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Bitva o Ferdinanda Peroutku. Ovčáček a Kaslová čtyřicet minut u jednoho
stolu

Dílo Ferdinanda Peroutky nemá hodnotit ani prezident Miloš Zeman, ani jeho
mluvčí Jiří Ovčáček, a dokonce ani já. Tak reagovala na historický
přehled prezidentského mluvčího v diskusním pořadu serveru iDNES.cz
Peroutkova vnučka Terezie Kaslová.

Na počátku debaty Ovčáček přiznal, že dotyčný článek nenašel. Dodal,
že stále prověřuje všechny stopy. Kromě Přítomnosti prý pročítá
Lidové noviny, kam Peroutka také přispíval. Podle Ovčáčka jsou články v
Lidových novinách ještě horší než ty z Přítomnosti.

„Nežaluji někoho kvůli historickým výkladům a něčím názorům. Má
žaloba se týká toho, že prezident Zeman řekl, že byl Peroutka fascinován
zrůdným učením a dokazují to dva články,“ upozornila Kaslová. „Byla
bych moc ráda, kdyby se mohl omluvit přímo prezident, ale zákony to
neumožňují,“ dodala.

Podle Ovčáčka je prezidentská kancelář s výsledkem soudu spokojena. „Řeší
se otázka, kdo se má omlouvat. Musela by se omlouvat celá republika,“
postěžoval si ale následně hradní mluvčí na nepříliš vhodné
rozhodnutí soudu. Ovčáček nazývá článek „Hitler je gentleman“ stále
jako nedohledaný.

V diskusi na iDNES.cz se Ovčáček pustil do hodnocení Peroutkova psaní před
druhou světovou válkou. Podle něj Peroutka artikuloval politiku druhé
republiky a protektorátu.

„Já na výklady historie pana Ovčáčka reagovat nebudu,“ odmítla
Kaslová Ovčáčkova slova. Několikrát zopakovala, že Peroutku musí
hodnotit odborníci, ne Miloš Zeman, ani jeho mluvčí, a dokonce ani ona sama.
„Může mít pan Ovčáček koníčka, že se o to zajímá, ale není
žádný odborník,“ uvedla s tím, že o hodnocení Peroutkovy práce spor
nevede. „To není cílem sporu, cílem je omluvit se za výroky, které nejsou
pravdivé,“ uvedla.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Radek Banga: Vyhrožují mi smrtí, pověšením, plynem. Ortel se fotí s
neonacisty, všichni to vědí. Češi jsou slušní, proto vede Babiš, a ne
nacisté

Hostem Daniely Drtinové v diskusním pořadu na internetové televizi DVTV byl
zpěvák skupiny Gipsy.cz Radek Banga. Ten vzbudil rozruch během předávání
cen Český slavík, když při vystoupení skupiny Ortel začal pískat a pak
demonstrativně odešel ze sálu.

Podle Bangy se na Českém slavíkovi nevědomky tleskalo nacistům. „Buďto
ti lidé nevěděli, kdo je nebo co je Ortel. Ale mě spíš děsí to, že se o
to ani nikdo nezajímal. Pan Tomáš Hnídek, nikoliv Ortel, je Plzeňákům
velice dobře znám velmi dlouho jako ultrapravičák. Jeho myšlenky jsou
známé všem, kdo se zajímají o to, co nebo kdo je Ortel. A já jsem to
věděl, proto jsem se v tu chvíli zvednout musel. Považoval jsem to za svoji
občanskou povinnost dát najevo, že nenávisti nikdy nebudu říkat ano.“

Celé video je ZDE

Bangovi se nelíbí, co Ortel říká ve svých textech. Také se mu nelíbí
Ortelovo úzké propojení s ultrapravicí. „Chci, aby lidé věděli, co ten
člověk je zač. Protože je čas, aby se to řeklo. Ono se to tváří, že je
to nevinný, ale to není pravda. To úzké propojení s ultrapravicí je tak
velké. Je vyfocen s nacisty, jak pochoduje nejen na protiromských akcích. On
je vlastně výhradním hostem neonacistických akcí. Je spoluzakladatelem
Conflictu 88, což je ryze nacistická kapela. Těch fotek s nejtvrdším
jádrem neonacistů v ČR... On se s nimi fotí, velmi dobře se s nimi zná,“
uvedl Banga.

Přiznal, že neonacisté se naučili pohybovat v mezích zákona, stejně jako
Ortel, takže se jim nedá nic vytknout. Ale je třeba vědět, jaká ideologie
se za tím skrývá.

Na ukázku přečetl několik nenávistných příspěvků, které se
shromáždily pod jeho facebookovým příspěvkem: „Kdyby nezpíval, tak je
na podpoře jako všechny černý svině. Jeho prarodiče měli zabít v tom
táboře, dnes by aspoň takhle nesluníčkařil. … Cikánský příživník.
Chcípni. Jdi do plynu. Zalez.“

Co po těchto reakcích Banga cítí? „Já z toho cítím nenávist. Začíná
to nenávistí vůči Romům, budou nenávidět kohokoliv, koho jim média
předhodí. A víme, kam v minulosti nenávist vedla.“

Na druhou stranu má třináct tisíc lajků. Nevěří tomu, že většina
české společnosti je xenofobní.

Drtinová upozornila, že do studia zvala také Tomáše Ortela, ten ale
přijít odmítl.

Banga se svěřil, že teď mu píšou xenofobové: „Vyhrožují mi smrtí,
pověšením, plynem, Cyklonem B a já nevím co všechno,“ uvedl s tím, že
on sám svůj příspěvek napsal slušně.

Vrátil se pak k tomu, že na Českém slavíkovi při vystoupení skupiny Ortel
demonstrativně pískal a pak odešel. „Já jsem udělal malé gesto a to jsem
očekával i od ostatních interpretů. Nakonec mě následovala jen Iva
Pazderková a Jan Tuna. Škoda, že jich nebylo víc. Doufám, že příště
odejdou i další. To by stačilo.“ Podle Bangy někteří tleskali skupině
Ortel ze slušnosti, někteří z neznalosti a někteří ze strachu.

„Pořád tvrdím, že inteligentních, normálních, slušných českých
lidí je výrazně víc, proto tady stále vede ANO, a ne komunisté nebo
neonacisté,“ doufá Banga.

Zpravodajskému serveru Romea.cz, který prý vyjádření Radka Bangy k jeho
protestu na Českém slavíkovi zveřejnil jako první, vyhrožují někteří
lidé v diskuzích vypálením redakce. Na facebookové stránky organizace
ROMEA napsal Ondra Vlček: „Vypálit celou Romeu.“ Informovala o tom sama
Romea.cz.

"Radíme se s právníky, jak proti výhružkám budeme postupovat. Není to
poprvé co organizaci ROMEA nebo jejím zaměstnancům někdo vyhrožuje," uvedl
ředitel organizace ROMEA Zdeněk Ryšavý.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Putin, Putin, Putin. Ovládne celý svět. Během jediného týdne prý málem
rozložil dvě země

Přichází nová éra, éra Vladimira Putina. Nejenže se ruskému prezidentu
podařilo ovlivnit výsledek amerických voleb ve svůj prospěch, daří se mu
téměř na všech frontách, píše Michael Weiss ve svém článku pro Daily
Beast.

V Černé Hoře byl během volební kampaně zorganizován pokus o atentát na
ministerského předsedu Mila Džukanoviče, ze kterého byla obviněna skupina
ruských nacionalistů. Podle vyjádření některých amerických expertů nesl
pokus o státní puč v malém balkánském státě všechny známky tradiční
operace zorganizované ruským Kremlem.

„Dokonce existují i důkazy o převodu peněžních prostředků z Moskvy na
bankovní účty opoziční strany v zemi a krajní neobjektivitě médií a
dalších ‚klíčových hráčů‘ ovlivňujících veřejné mínění,“
píše autor.

Do celé konspirace se měli údajně zapojit i bývalý velitel speciálních
ozbrojených sil Srbska a veteráni z Ruskem podporovaného „separatistického
hnutí“ na východě Ukrajiny.

Úmysl obviněných ruských nacionalistů médiím objasnil černohorský
hlavní prokurátor Milivoje Katnic. Skupina zhruba dvaceti Srbů a Černohorců
oblečených v policejních uniformách se v den voleb 16. října vydala
napadnout demonstranty před parlamentem v hlavním městě země Podgorice.
Jejich úmysl byl se vmísit do davu a odtud vtrhnout do budovy parlamentu a
zavraždit předsedu vlády. Po provedení atentátu měl do čela vlády
nastoupit prorusky orientovaný politik, který by postupně obrátil kurz
Džukanovičovy prozápadně orientované vlády.

Plán ruských nacionalistů potvrdil i ministerský předseda Srbska Alexandr
Vucic, který uvedl, že srbští nacionalisté, kteří byli do plánu zapojeni,
byli již identifikováni a spolu s odcizenými policejními uniformami se u
nich našlo i 120 000 euro. V souvislosti se zahraniční pomocí skupině
nacionalistů Vucic odkazoval na „třetí zemi“, která zosnovala plán na
politický převrat v zemi s pouhými 600 000 obyvateli.

„Není náhodou, že nedlouho po incidentu bylo ze Srbska vyhoštěno několik
ruských rezidentů, kteří údajně elektronicky monitorovali Džuganovičovy
kroky,“ píše Weiss.

Toto rozhodnutí se mohlo později srbskému premiérovi vymstít. Podle
srbského ministerstva vnitra bylo nedlouho po černohorském incidentu v lese
nedaleko od premiérova rodinného domu nalezeno několik ručních granátů,
nábojnic, odstřelovacích pušek a dokonce i bazuka.

Srbský ministr vnitra Nebojsa Stefanovič se k celému incidentu vyjádřil
následovně: „Je to skutečně velmi znepokojivé, že ty zbraně byly
nalezeny přesně v místě, kde by premiérovo auto muselo přibrzdit na
minimální rychlost.“

Do incidentu byl namočen například i bývalý velitel speciálních sil
Srbska Bratislav Dikič, který byl nedávno nucen rezignovat ze své funkce,
jelikož byl údajně zapojen do „teroristických“ aktivit. Dalším z
obviněných je veřejně známý srbský fašista Alexander Sindjelič, který
figuruje na listu 300 nejhledanějších „teroristů“ ukrajinskou vládou,
jež jej viní z účasti v bojích v Doněcku a Luhansku.

„Proč by se někdo chtěl zbavit Džuganoviče? Někteří vidí problém v
jeho vřelém přístupu vůči Severoatlantické alianci a členství Černé
Hory v ní. Oficiálně by měl balkánský stát do Aliance přistoupit na
jaře příštího roku. Putinův režim je samozřejmě proti tomu, nicméně
účast na pokusu o atentát Moskva vehementně odmítá.“

Potíže v Pobaltí

„S úplným klidem neusínají ani v Estonsku, kde se ve středu rozpadla
koaliční vláda pod vedením premiéra Taaviho Roivase. Z toho bude nejvíce
profitovat strana Centra, která sází na podporu etnických Rusů žijících
v pobaltském státu a jejíž předseda bývá označován za proruského,“
míní komentátor.

Politická nestabilita sužuje tento nevelký stát sousedící s obřím Ruskem
v období příprav na výcvik zhruba 24 000 vojáku vybraných z civilních
řad. Estonští vojáci se mají připravovat na hypotetickou situaci, kdy do
země vpadnou „zelení mužíci“ – eufemismus pro ruské vojáky v
přestrojení –, podobně jako tomu bylo v případě Krymu a Donbasu.

Přestože se osmatřicetiletý lídr strany Centra Jüri Ratas a předseda
estonského parlamentu veřejně vyslovuje za respektování atlantického
závazku své země, je podle autora článku možné, že v budoucnu podlehne
interním a do jisté míry i externím tlakům na změnu kurzu.

K tomuto argumentu je třeba přidat poznámku o nedávném prohlášení
možného Trumpova ministra zahraničních věcí Newta Gingriche, který v
rozhovoru pro americkou televizi uvedl, že „Estonsko je předměstím
ruského Petrohradu, pro které nestojí riskovat jaderný konflikt“.

Moskva a maďarští neonacisté

Vzestup maďarských ultrapravicových kruhů v posledních letech k moci,
zejména pod vedením ministerského předsedy Viktora Orbána, je obecně
zdokumentovaným trendem.

Podle maďarské vlády je jeden z prominentních členů ultrapravicové strany
Jobbik Béla Kovács, který je sám členem parlamentu, ruský špion. Před
nedávnem byl navíc uveřejněn jasný důkaz toho, že se ruské výzvědné
služby aktivně angažují ve vnitřní politice Maďarska.

Agenti ruské vojenské výzvědné služby – jedné ze dvou ruských
výzvědných služeb zapojených do kybernetického útoku proti Demokratické
národní komisi v USA – byli obviněni z podpory prominentní neonacistické
organizace, jejíž sedmašedesátiletý lídr István Györkös minulý měsíc
zastřelil maďarského policistu.

Györkös je dlouhodobým lídrem fašistické Maďarské národní fronty 1989,
která v první řadě usiluje o obranu Maďarska před „židobolševiky a
dalšími podvratnými elementy“ tím, že připravuje své členy na
válečný střet. Organizace se v minulosti podílela na výcviku maďarských
i německých nacistů v maďarských výcvikových táborech.

„Györkösovo hnutí svou inspiraci čerpá z textů a prohlášení
prominentního ruského filozofa Alexandra Dugina, který ve své práci
vyzdvihuje eurasijskou ideologii a nabádá ke genocidě na Ukrajině,“
informuje autor článku.

„Napojení maďarského fašisty na Kreml se stalo zřejmým poté, co se na
facebookové stránce jeho hnutí objevila informace, kterou měl údajně
zveřejnit jeden z ‚uživatelů‘, o tom, že maďarská vláda v srpnu roku
2014 na Ukrajinu poslala tanky T-72. Fotografie tanků byly ovšem, podle
informací maďarských tajných služeb, vyprodukovány samotnou fašistickou
organizací, která se v rámci dezinformační kampaně pokoušela lživě
poukázat na evropskou podporu Kyjevu.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ta je úplně mimo realitu. Šabatová vyrazila do vyloučené lokality na
Mostecku a lidé nevěřili svým uším

Stát by měl změnit vyplácení příspěvků na bydlení, aby se dostávaly
přímo na účty společenství vlastníků, a nikoli majitelům bytů, kteří
si je často nechávají. V Obrnicích na Mostecku to dnes řekla ombudsmanka
Anna Šabatová. Ukázalo se však, že řadu lidí veřejná ochránkyně práv
nepotěšila.

Míní, že změna může řadu společenství zachránit od krachu. Například
v Obrnicích jsou už zcela prázdné dva domy. Společenství se dostala do
potíží kvůli velkým dluhům, protože někteří majitelé bytů si tyto
sociální dávky nechávali pro sebe, přestože jsou určeny výhradně na
bydlení.

Šabatová chce, aby úřady práce posílaly příspěvky na bydlení přímo
společenstvím. Legislativa to podle ní umožňuje. „Podle mého názoru je
výklad zákona takový, že by příspěvek mohl být posílán přímo
společenství vlastníků,“ řekla ČTK Šabatová a dodala, že se obrátila
i na ministerstvo práce a sociálních věcí. „Pokud se neshodneme, jsem
ochotna poprosit poslance, zda by to neřešili legislativně nějakou
zrychlenou formou. Myslím si, že by to mohlo zachránit leckteré
společenství vlastníků před úplným krachem,“ uvedla ombudsmanka.

Šabatová diskutovala se starosty z Mostecka i o obecně závazné vyhlášce
zakazující sedět na zemi, obrubníku, schodech či zídce

V Obrnicích na Mostecku navštívila veřejná ochránkyně práv tři domy ve
vlastnictví společenství. Dvě společenství už zkrachovala a z domů se
kvůli vysokým dluhům staly ruiny. Potíže řeší i ve třetím panelovém
domě. „Majitelé bytů čerpají příspěvek, nebydlí tady a jenom ty
prostředky určené nájemníkům využívají do vlastní kapsy,“ řekla
ČTK starostka Obrnic Drahomíra Miklošová (ODS). Jeden z domů už obec za
2,5 milionu korun koupila a chystá se ho zdemolovat. Obcím by i drobná změna,
kterou prosazuje ombudsmanka, podle Miklošové výrazně pomohla.

Šabatová diskutovala se starosty z Mostecka i o obecně závazné vyhlášce
zakazující sedět na zemi, obrubníku, schodech či zídce. Veřejná
ochránkyně práv s ní nesouhlasí a na konci ledna se obrátila na Ústavní
soud, aby ji zrušil. V Ústeckém kraji platí vyhláška například v
Litvínově, Varnsdorfu, Bílině, loni ji přijali i v Mostě a v Duchcově.
„Doufáme, že Ústavní soud zpřesní a naznačí, jak by měly obce dál
postupovat, pokud dochází k protiprávnímu jednání. My se nedomníváme,
že sezení je protiprávní jednání,“ doplnila Šabatová. Obce podle ní
mají možnosti, jak případné srocování lidí a hluk regulovat. „Mohou
použít jiná ustanovení přestupkového zákona,“ dodala Šabatová.

Podle informací serveru iDnes.cz se proti ombudsmance postavila místostarostka
Litvínova Erika Sedláčková. „Berete nám nástroj, jak zabránit
problémové skupině lidí v posedávání na ulici do nočních hodin. Ničí
veřejnou zeleň, popíjejí tam alkohol, fetují,“ udeřila na veřejnou
ochránkyni práv.

Místostarostka podle všeho navíc nebyla jediným návštěvníkem debaty,
který byl nespokojen. „Nevěřím, že se něco změní. Paní Šabatová se
svým týmem je úplně mimo realitu,“ zaznělo z úst dalšího
návštěvníka rozmluvy s ombudsmankou.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Blíží se další radost Vladimira Putina. Kyjev a Západ se asi zase budou
vztekat

V Moldavské republice si dnes volí prezidenta. Favoritem voleb je muž, který
se netají obdivem k prezidentovi Ruské federace Vladimiru Putinovi. Podle
serveru BBC lidem slibuje odklon od dosavadního proevropského kurzu a
příklon k Rusku. Dosavadní vládu, která chce zemi přiblížit Evropské
unii, viní z korupce. Zemí skutečně otřásá obří korupční skandál.

Moldavané si dnes ve druhém kole přímé prezidentské volby vyberou novou
hlavu státu. Favoritem voleb je předseda socialistické strany Igor Dodon,
jenž se netají obdivem k prezidentovi Ruské federace Vladimiru Putinovi. Je
toho názoru, že i Moldavsko potřebuje stejně silného lídra. První kolo
vyhrál na konci října s přehledem právě Dodon, když obdržel 48 procent
hlasů voličů. Do druhého kola ho doprovodila ekonomka Maia Sandu, bývalá
ministryně školství. Ta v prvním kole obdržela 39 procent hlasů voličů.

Dodon v předvolební kampani slibuje, že ukončí proevropské směřování
země a svou pozornost zaměří spíš k eurasijské Hospodářské unii v
čele s Ruskem. Kromě toho slibuje, že ukončí déle než dvě desítky let
trvající zamrzlý konflikt v moldavském Podněstří, které okupují ruští
vojáci. Možný příští prezident vidí cestu ke smíru ve vytvoření
federace Moldavka a Podněstří.

Do karet mu hraje i obrovský korupční skandál, který před časem otřásl
celou zemí. V loňském roce v Moldavsku zkrachovaly tři banky a ze země
zmizela asi miliarda dolarů, v přepočtu přibližně 24 miliard korun. Dodon
z tohoto korupčního skandálu viní svou protikandidátku Sandu, protože
seděla v kabinetu, za jehož vládnutí ke krachu došlo. Paní Maia Sandu
osobní odpovědnost za tuto situaci důrazně odmítá.

Ve prospěch Igora Dodona se vyjádřil např. i zdejší pravoslavný duchovní
Michal, jenž je podřízen moskevskému patriarchátu. Věřící vyzval, aby
jako křesťané a vlastenci podpořili Dodona, protože paní Sandu je
bezdětná a „podporuje homosexuály“. BBC dodává, že odpor k
homosexuálům je v zemi hluboce zakořeněný.

Občané politiky vyzývají, aby místo slov přešli konečně k činům. Pro
dokreslení situace se sluší dodat, že starobní důchod v Moldavsku činí
asi 50 dolarů, v přepočtu 1 200 korun.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Tillerson vysvětlil, proč považuje stavbu Severního proudu za nemoudrý krok

Americký ministr zahraničních věcí Rex Tillerson vysvětlil, že stavbu
plynovodu Severní proud považuje za nemoudré řešení, jelikož to jen
zesílí monopolizaci trhu EU.

„Z mého pohledu je stavba Severního proudu nemoudré řešení, jelikož ten
pouze zesílí dominování na trhu," prohlásil ministr zahraniční USA během
svého vystoupení ve Washingtonu v úterý.

Přitom dodal, že „bezpečné dodávky nosičů energie přes Ukrajinu jsou
životně důležité pro EU".

Projekt Severní proud 2 předpokládá stavbu dvou plynovodů s celkovou
kapacitou 55 miliard metrů krychlových plynu za rok od pobřeží Ruska přes
Baltské moře do Německa. Nový plynovod se plánuje postavit vedle již
existujícího Severního proudu.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Putin: Rusko se musí vyhnout tomu, aby se mu zatočila hlava z úspěchů

Rusko dosáhlo vynikajících, špičkových úspěchů v mnoha odvětvích,
přesto je ale třeba vyhnout se tomu, aby se nám zatočila hlava z úspěchů,
protože stále ještě existuje spousta nevyřešených problémů a otázek,
prohlásil ruský prezident Vladimir Putin.

Ve čtvrtek předával v kremelském Georgijevském sále státní vyznamenání.
Putin poděkoval vyznamenaným za srdečná slova, která mu byla adresována, a
sám zase řekl, že pro něj je udělování takových vyznamenání obrovskou
ctí.

„Máme ale ještě i spoustu nevyřešených problémů a otázek, opravdu
spoustu. Takže by se nám z úspěchů neměla zatočit hlava. To v žádném
případě. Čím častěji ale budete vy a takoví vynikající lidé Ruska,
jako jste vy, přicházet do tohoto sálu, tím rychleji se nám podaří
vyřešit všechny problémy, které máme před sebou", řekl ruský prezident
v závěru slavnostní akce.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Velitel nazval počet balistických raket ve výzbroji ruských strategických
raketových vojsk

Přibližně 400 mezikontinentálních balistických raket je ve výzbroji
strategických raketových vojsk RF, sdělil v pondělí velitel strategických
raketových vojsk Sergej Karakajev.

„V současné době je součástí strategických raketových vojsk
přibližně 400 mezikontinentálních balistických raket s bojovými bloky
různé třídy a výkonnosti," řekl v rozhovoru pro noviny Krasnaja zvezda.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Záhad je tady více než v Bermudském trojúhelníku. Poznejte největší
anomální zónu Ruska

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ruská vojska se stahují ze Sýrie. Prý se jim už podařilo dosáhnout toho,
co chtěli

Ruská armáda dostala od prezidenta Vladimira Putina rozkaz stáhnout se ze
Sýrie. Informovala o tom ČTK. Někteří vojáci však zůstanou na svých
místech.

Od října loňského roku ruské letecké síly bombardují odpůrce syrského
prezidenta Asada. Bomby dopadají na islámské radikály i na civilní
obyvatelstvo. Určité spory se také vedou o to, kdo tvoří tzv. umírněnou
opozici proti diktátorskému režimu.

Tak či tak, ruský prezident nařídil zahájit stahování ruských jednotek
ze Sýrie. „Ruský prezident Vladimir Putin dnes nařídil zahájit v úterý
15. března stahování hlavních ruských sil ze Sýrie, protože podle něj
svůj základní úkol splnily. Podle agentury TASS to šéf státu řekl při
setkání s ministry zahraničí Sergejem Lavrovem a obrany Sergejem Šojgu,“
napsala ČTK.

Celou zprávu naleznete zde.

Jedna věc se však nezmění. V původním režimu budou dál fungovat v
Tartúsu, kde je námořní základna, a v Hmímímu, kde najdeme ruské letouny.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Putin: Vojenská operace v Sýrii stála okolo 33 miliard rublů

Financování operace v Sýrii se vykonávalo hlavně z prostředků
Ministerstvo obrany Ruska, řekl prezident Vladimir Putin na setkání s vojáky,
kteří působili v operaci.

„Vojenská operace přirozeně požadovala jisté výdaje, jejich hlavní
část ovšem byly zdroje ministerstva obrany, peníze ministerstva obrany,
okolo 33 miliard rublů. Předtím byly tyto rozpočtové prostředky
ministerstva roku 2015 namířeny na provedení vojenských cvičení a bojovou
přípravu. My jsme prostě jen přesměrovali zdroje na zabezpečení skupiny v
Sýrii," řekl Putin.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Takhle Číňané opravdu uvažují, píše ekonom Michl

Ekonom a externí poradce ministra financí Aleš Michl se v dnešní MF Dnes
vyjádřil k návštěvě čínského prezidenta Si Ťin-pchinga v Česku. Podle
něj se čínská hlava státu ocitla v zemi, kde se hodně mluví, hodně
plánuje, ale po slovech a brožurách už nenásleduje žádná akce.

„Je to taková menší brožura. Napsali ji komunisté z Číny, ale není
rudá, nýbrž modrá. A na to, že ji schvalovala tamní nejvyšší Státní
rada, pak ještě národní rozvojová a reformní komise a dvě ministerstva k
tomu, se jmenuje docela moderně – Vize a akce,“ popisuje překlad
oficiální čínské vize o Nové Hedvábné stezce Michl. A právě tuto
brožuru přivezl do Prahy také Si Ťin-pching.

„Víme, že Číňané ovládli J&T banku, Pivovary Lobkowicz, koupili budovu
bývalé Živnobanky v Praze… Předtím během pěti let pomohl CzechInvest
zprostředkovat šest čínských investic do Česka v hodnotě 1,26 miliardy
korun. Nyní tohle všechno Číňané trumfují ohlášenými obchody
přesahujícími 10 miliard korun. A další smršť projektů zřejmě
přichází s tím, že sem přijel jejich prezident,“ uvedl ekonom.

Číňané podle Michla mají zájem udělat si z Prahy finanční centrum pro
obchody ve střední a východní Evropě. Mají zájem tady ale i žít a být
součástí kultury.

„To, jak Číňané opravdu přemýšlejí, ukazuje právě jejich modrá
brožurka, ne to zahřívací kolo, které tady předvedli prvními velkými
investicemi. Asi si ze školních lavic pamatujete Hedvábnou stezku. Byla
základem starověkého a středověkého mezinárodního obchodu. Byla to trasa
spojující Čínu s Mezopotámií, Persií, Indií a Středozemním mořem –
Římem, Evropou… Po těchto cestách se dopravovalo v karavanách a na
lodích do Evropy hedvábí (proto ten původní název), porcelán, koření,
léky, parfémy. Naopak opačným směrem, na východ, sklo, zlato, stříbro,
koberce, datle, víno, koně. Zboží se posouvalo mezi sklady, obchodními
centry na trase, až dorazilo do cíle,“ popisuje ekonom s tím, že právě
to chce Čína znovu nastartovat. A již to i startuje.

„Kromě spojení s Evropou je pro ně prioritou vybudování ekonomických
koridorů Čína – Mongolsko – Rusko a Čína – střední Asie –
západní Asie a dále pak Čína – Indočínský poloostrov,“ popisuje. A
závěrem se pouští do kritiky Česka. Si Ťin-pching se totiž podle něj
ocitl ve státě, která nemá dokončené dálnice, naplánované už od
Husáka. „Si Ťin-pching přijel z největšího komunismu na světě s malou
brožurkou, na kterou navazuje AKCE, do země, která dlouho plodila velké
brožury BEZ AKCE,“ uzavřel.

Svůj názor k čínským investicím vyjádřil také Petr Fischer v
Hospodářských novinách. „Můžeme si namlouvat, že čínské peníze
pomáhají spolurozvíjet místní ekonomiku. Z hlediska HDP moc ne. Zájem je
politický,“ uvedl.

„Pro Čínu je Česko marginálním trhem. Strategicky zajímavým je jen
politicky: může být záchytným bodem pro obchody v dalších zemích EU,
které nepatří k pevnému unijnímu jádru. Proto se také mluví o
finančním čínském centru v Praze, což je pořád jen zbožné přání
Hradu a politiků a byznysmenů s ním spojených. Čína se dostala do
ekonomické krize, kterou řeší mimo jiné tím, že hledá nové možnosti
vydělávání peněz v zahraničí,“ podotkl Fischer.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí