Question:
Při posledních výskytech této situace byl svět vždy zachvácen finanční
krizí

Pokud je S&P 500 na konci dne nižší než dnes, bude to znamenat sedm dní
poklesu za sebou. K takovéto události došlo za posledních 20 let pouze
třikrát a pokaždé to bylo v souběhu těžkou finanční krizí…

„Že by to tentokrát bylo jiné?“

...

Jak hlásí Bloomberg, nejdelším kdy zaznamenaným poklesem bylo osm dní v
řadě a sedělo to s rozběhem finanční krize v říjnu 2008. S&P 500 začal
padat v pondělí 29. září a každý další den obchodování ho při
uzávěrce spatřovali ještě nižší až do 10. října, což byl pro něj
nejhorší týden v historii.

Další bylo sedm dní ztrát v řadě od 25. července 2011 do 2. srpna, když
zuřila Evropská dluhová krize a těsně před tím, co S&P snížila rating
USA na jejich státní dluh.

Za dalších sedm dnů propadu tento index vděčil rozlití se této krize po
Evropě, jelikož náklady na zajištění evropských vládních dluhů
rekordně vyrostly. Akcie začaly se svým propadem 16. listopadu 2011 a nehnuly
se nahoru až do 28. listopadu.

Teď ten poslední propad svádí na nejistotu spojenou s prezidentskými
volbami v USA, které jsou necelý týden před námi.

Takže všechny oči teď budou přilepené na 2 111,72 při dnešní uzávěrce,
jestli ten trend přetrvá. Očekávejte herkulovský krach VIX, aby se
zajistilo, že k tomu nedojde.

Zdroj: zerohedge.com

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Teroristé se hrůzou začali modlit. Tereza Spencerová informovaně vykládá,
co teď Donald J. Trump udělá se světem

OKNO DO SVĚTA TEREZY SPENCEROVÉ Asada zrovna nemusí, ale když bojuje proti
teroristům, tak je vlastně OK. Ukrajinci potěšeni nebudou a zdá se, že
krysy opouštějí loď. O roli světového četníka již nestojí, může
vytvořit zcela nový svět. Podporuje ho prezident Egypta, hrozné věci naopak
čekají elity Evropské unie, které nepochopily, že končí. Tak odhaduje
nejbližší budoucnost po zvolení Donalda J. Trumpa prezidentem USA editorka
Literárních novin a analytička Tereza Spencerová. Ta se v rámci svého
pravidelného shrnutí týdenních událostí na ParlamentníchListech.cz též
hlasitě vysmála spolku Evropské hodnoty.

Tak tedy, co se to, proboha, stalo? Jak je možné, že Donald Trump vyhrál?
Navzdory všem médiím, průzkumným agenturám, celebritám, „osobnostem“,
akademikům, velkým sponzorům... Něco se pokazilo, nebo to zkrátka tito
pánové již nedrží v ruce a moc „elit“ je ve skutečnosti papírový
drak? V USA, ale i v Evropě?

Však víte, že jsem byla přesvědčená, že zvítězí Hillary Clintonová.
Ne proto, že by byla lepší kandidátkou, ale protože byla establishmentem,
stovkami milionů dolarů, médii i propagandou k vítězství jednoznačně „odsouzena“.
Při pohledu na tu sílu jsem nevěřila, že by mohla prohrát. Ale stalo se.
Značné množství lidí už mělo dost sociální nerovnosti, politické
korektnosti, která omezuje svobodu slova a svým způsobem zamlžuje realitu,
globalizace, na níž štědře vydělává pár lidí, zatímco většina
zůstává bez práce, a nad tím vším hlavně udržování politiky, která
to vše jen petrifikovala. Trumpa, který miluje filmy, za nejlepšího herce
prý považuje Clinta Eastwooda a podle všeho se přinejmenším některé jeho
tvrďácké role snaží – ať už vědomě nebo ne -- předvádět i v
realitě, přitom nevolili jen rasisté, jak se snažila podsouvat protistrana,
protože si u černochů nebo Hispánců vedl lépe, než jeho „politicky
korektní“ republikánský kolega Mitt Romney. Zdá se, že v jeho řeči o
nutnosti změn uvěřili hlavně „zapomenutí“ dělníci a pracující. V
souběžných referendech ve čtyřech státech voliči odhlasovali i
navýšení minimálních mezd…

Výsledek voleb současně značí, že silně přeceňujeme význam
mainstreamových médií, která pro obyčejné lidi nepředstavují takovou
autoritu, jakou by chtěla být, a možná dokonce pro protežované politiky
nebo politiku působí jako jakýsi „polibek smrti“. A něco podobného
platí i pro různé aktivistické spolky, think-tanky nebo mediální „expertní
mluvící hlavy“, které si žijí v jakémsi svém světě vlastní pravdy,
zcela mimo svět skutečný, přičemž platí, že sice chtějí vytvářet
vlastní realitu pro všechny, ale spoustu lidí žijících ve skutečném
světě nezajímají. Co budou ona média, zástupy konkrétních novinářů,
komentátorů, propagandistů, aktivistů, zkrátka lidí, kteří z Trumpa
udělali „Putinova agenta“, dělat teď? Omluví se? Spáchají čestně
harakiri? Nebo pojedou dál, jako by se nechumelilo, a jen si k výpadům proti
Rusku a Číně přiberou ještě Bílý dům a začnou obhajovat právo na
svržení demokraticky zvoleného prezidenta nejen tady u nás, ale i v Americe?
A když k tomu přidají ještě Orbána, Wilderse, Le Penovou a další,
promění si „svou realitu“ v totální blázinec obklíčený hrozbami snad
ze všech stran… Jak dlouho s tím mohou asi tak vydržet?

Pro značnou část politického establishmentu je Trumpovo zvolení tvrdou
ranou, ale nemyslím si, že moc „elit“ už je jen jakýmsi papírovým
drakem, jak říkáte. Přeskupí se, vymyslí nějakou novou agendu, a zase to
rozjedou, přinejmenším do posledního sorosovského dolaru. Nicméně, po
Brexitu je to už druhý příklad, kdy voliči přehlasovali establishmentem
předkreslenou linii. Aniž bych propadala nějakému nadšení z toho, že byl
zvolen jeden ze dvou neuvěřitelných kandidátů, je pro mě Trumpovo
vítězství příjemným překvapením. Mám na mysli skutečnost, že „to
jde“. Na stará kolena snad začnu věřit, že demokracie coby „vůle lidu“
tváří v tvář oligarchii a korporacím ještě pořád může fungovat.

Co se teď pro svět změní? Někteří hlásí, že teď se určitě Trump
domluví s Ruskem a Čínou. Jiní ovšem upozorňují, že nastupující
viceprezident Mike Pence má vůči Rusku mnohem drsnější postoje, než sama
Clintonová. Navíc Trumpa podporuje přes 200 generálů a admirálů, kteří
asi holubičí povahu mít nebudou. Bushovi jestřábi jsou zpět, zaznívá
dokonce. Do jaké míry je tedy naivní myslet si, že vztahy USA s Ruskem teď
budou lepší? Na druhou stranu také zaznívá, že Trump se soustředí na
domácí záležitosti a na roli „světového policajta“ se vykašle... Tak
tedy jak?

Z pohledu mezinárodní politiky američtí voliči, obecně vzato,
upřednostnili odchod z globální arény, hlasovali pro záchranu toho, co jim
ještě doma zbývá, před politikou globální dominance. A pokud nový
prezident tento slíbený trend udrží, tak jsme svědky začátku konce
unipolárního světa. Je to důležité v době, kdy se oddíly NATO hromadí
na ruské hranici a teoretická „ruská hrozba“ se stala součástí
každodenního slovníku a myšlení. A je to hodně důležité pro nás,
kteří žijeme vlastně jen kousek vzdušnou čarou od míst, kde konflikt s
Ruskem mohl propuknout. Čili, veleopatrně bych si tipla, že třetí světová
válka snad může být na nějaký čas zažehnána. Současně ale platí, že
– bez ohledu na Trumpovy sliby ohledně proměny americké ekonomiky – bude
zbrojní průmysl ještě dlouho páteří tamní produkce, takže vývoz válek
a zabíjení nejspíš hned tak neskončí.

Nicméně, předpokládaný ústup Spojených států z pozice „světového
četníka“ přichází v době, kdy neexistuje žádná jiná síla, která by
vzniklé vakuum mohla vyplnit. Proto je pravděpodobné, že do prostoru by
mohla vstoupit regionální uskupení typu Šanghajské organizace pro
spolupráci, BRICS, ASEAN, GCC a v neposlední řadě i Evropská unie. Tedy,
pokud se pokračujícím tlakem na prohloubení integrace naopak nehodlá
rozsypat. Svět by mohl být skutečně multipolární, tedy fakticky zcela
nový, a „zdravá“ EU by v něm mohla hrát zajímavou roli.

Máte ale pravdu, že s Trumpem, který se zdá být až superpragmatický a
ochotný se všemi státy řešit problémy jednáním, vystoupala k moci
spousta radikálů, a teprve uvidíme, co všechno to konkrétně bude znamenat,
nemluvě o jasné republikánské dominanci v Senátu a Sněmovně
reprezentantů, odkud by mohly začít padat opravdu šílené nápady.

A propos, velmi, velmi nešťastní jsou strůjci „boje proti ruské
propagandě“. Prý Putin zmanipuloval volby v USA, prý USA nebudou mít
zájem uvědoměle bránit nešťastnou Evropu před ruským vlivem a co je
nejhorší, Trumpova administrativa nebude chtít pomáhat Ukrajině a
připustí ohrožení jak Ukrajiny, tak Pobaltí. Jakub Janda běduje, že teď
bude mít Putin chuť je okupovat. Mají chlapci důvod být tak smutní?

Na Evropských hodnotách obdivuji jejich výdrž – už pár let každým dnem
očekávají ruskou agresi tam či onde a ono pořád nic. Dokonce už i
Jehovisti dávno zrušili čekání na konkrétní soudný den, ale EH
nepolevují. Podle mého by měli být obecně frustrovaní především z toho,
že Putin neútočí, a ne že mu to teď Trump jakoby usnadní, protože na
faktu neútočení se tím vlastně nic nemění.

To ukrajinské vedení má na skutečné obavy právo, protože „novému“
Washingtonu nevěří – Trump prý před časem dokonce prohlásil, že Krym
je ruský, nebo tak něco neslýchaného. Ukrajinští oligarchové přitom
nastrkali do Clintonovic nadace víc miliard než saúdští monarchové, a
zbytečně. Pochybuji totiž, že to jsou peníze vratné.

Nevím, jestli kdo – a pokud vůbec – převezme úlohu Joe Bidena coby
hlavního mentora „kyjevských“, ale zdá se, že časy přísunu miliard
výměnou za pouhá plamenná protiruská prohlášení pomalu končí. Nevím,
do jaké míry je jen shodou náhod, že se své funkce gubernátora Oděsy
aktuálně vzdal importovaný bývalý gruzínský prezident Michail Saakašvili,
který se nikdy netajil skvělými vazbami na americký establishment, ale
dělá to dojem krys, které opouštějí potápějící se loď. Tož uvidíme,
ale v každém případě platí, že přežití/nepřežití Ukrajiny nyní
ještě větší vahou dopadne na kapsy evropských daňových poplatníků.
Jupí!

Mimochodem, na Ukrajině teď zvažují nápad, že by občanům Ruska umožnili
vstup na své území jen za podmínky, že hned na hranici a pěkně na kameru
poplivou Putina. To je fakt ale parta zoufalců!

Blízký východ a Afrika. Zničená Sýrie, zničený Irák, nestabilní
Saúdská Arábie, rozložená Libye, zdevastovaný Afghánistán. Co s těmito
důsledky minulé politiky bude chtít Trump dělat? A co Írán, když dohodu s
ním označil opakovaně za příšernou? A pak tu máme Turecko, které dříve
spoléhalo na totální zastání USA, ale nyní se neštítí přichylovat se k
Putinovi.

Nevím, co bude Trump dělat s důsledky dosavadní americké politiky na
Blízkém východě, ale z jeho dosavadních vyjádření – namátkou –
vyplývá, že si hodně považuje egyptského prezidenta Sísího, který mu
včera také gratuloval jako vůbec první z celého Blízkého východu,. že
se mu nelíbí mírová smlouva s Íránem, ale nechápu přesně proč, že
Saúdskou Arábii nepovažuje za neocenitelný pilíř americké regionální
politiky, jako spíš jen za „balík peněz“, že stojí na straně Izraele
proti Palestincům, nebo že Asada sice nemá rád, ale protože bojuje proti
terorismu, tak je vlastně dobrý. Jinými slovy, zatímco v Damašku včera
bouchalo šampaňské, teroristi z al-Káidy ve východním Aleppu se nejspíš
hromadně a hekticky vrhli na modlení. Když se hlavní ochránci „umírněných
rebelů“ ztrácejí z obzoru, nic jiného už jim vlastně ani nezbývá.

Trump před časem Blízký východ označil za „jeden velký zmatek“, do
něhož by se USA raději vůbec neměly míchat. Po dekádách amerických
válek a udržování různých diktatur to může být pro občany mnoha
blízkovýchodních zemí vítaná změna. A nejen pro ně, koneckonců. Méně
destrukce, více radosti ze života – a méně potřeby migrovat. Třeba do
Evropy.

Uvolňuje se tím alespoň teoreticky větší prostor pro ostatní,
především pak pro Rusko, a jsme znovu u multipolárního světa – Trump je
ochotný s Putinem jednat jako rovný s rovným, Putin chce dialog „s
respektem, i přes případné nesouhlasy“ a dosáhnout sdílené
odpovědnosti za Blízký východ, protože předpokládá, že by se tím do
budoucna eliminovala mnohá rizika. Tím spíš za situace, kdy Rusko na
převzetí americké „dohlížitelské“ role nad Blízkým východem nemá
kapacity. Uvidíme. Hodně bude záležet na tom, do jaké míry Trump myslel
své řeči vážně, a pokud ano, zda se mu podaří „zlomit“ mechanismy
nastavené po dekády jedním směrem. Tedy, zda bude s to udělat v americké
zahraniční politice „revoluci“, nebo zda to ve finále neskončí jako s
tím neustále zavíraným Guantánamem.

V televizi nám defiluje celá řada zdrchaných obličejů evropských
politiků. Angela Merkelová je zděšena, zástupci EU vypadají na umření,
generální tajemník NATO je také poněkud neklidný. Uvědomily si
západoevropské elity, že potopa dosáhla až k nim a že „extremisté“
mohou zvítězit? Jak nyní predikujete výsledky voleb ve Francii a v Německu?
Co by nyní měla udělat Evropská unie, co ve skutečnosti v reakci na volby v
USA udělá?

Je příznačné, že většina evropských politiků běduje, že „nás“
Trumpův Washington nechá na holičkách. Dlouho byli zvyklí přijímat
rozkazy, skrývat se Americe za zády a nechodit na trh s vlastní kůží, a
teď se zdají být ztraceni. A bez povelů i zmateni. A platí to ostatně pro
celé to spektrum, tedy od pražské kavárny až po Brusel. Je neuvěřitelné,
na jak bezduchých „robotech“ celý „systém“ stojí. Je to vlastně
hodně smutný pohled.

Můj skepticismus mi zabránil „trefit“ Brexit i Trumpa, tak po mně,
prosím, nechtějte prognózy dalších voleb nebo toho, co bude EU dělat.
Nicméně, nějaké záchytné body by tu snad byly. Letos v dubnu Holanďané
– v rámci svého pidibrexitu – v referendu odmítli asociační dohodu s
Ukrajinou. Vláda se nyní pokouší „hlas lidu“ obejít a nebrat ho v potaz.
Nebylo by to nic divného, protože Brusel od roku 2003 referenda, která pro
něj dopadnou špatně, ignoruje, nebo je nechává opakovat do té doby, až
skončí tak, jak „mají“. Nicméně, nyní by něco podobného vedlo k tomu,
že parlamentní volby v příštím roce v Nizozemsku zaručeně vyhrají
Wildersovi protibruselští pravičáci. V Itálii raději neustále odsouvají
referendum, které podle všeho svrhne vládu, která přitom ale sama prohru v
lidovém hlasování svázala s demisí. Příští rok se má hlasovat také v
Německu a ve Francii, přičemž bavorská CSU už Angelu Merkelovou nezve na
své sjezdy, protože „nepotřebuje hrát divadlo“, zatímco Marine Le
Penová má nakročeno k volebnímu vítězství v zemi na pokraji skutečné
občanské/migrační války. Čili, s nadsázkou řečeno, pokud někdo bude
chtít uchovat alespoň současné status quo, bude muset veškeré hlasování
pro jistotu zrušit, protože „kauza Trump“ jasně ukázala, že „systém“
přestal být všemocný, vztek a zoufalství obyčejných lidí je mnohem
silnější, než si systém připouští, a tak dostává jednu ránu za druhou.

EU by pro svou záchranu potřebovala šiky sebevědomých a inteligentních
politiků, kteří by byli s to pojmenovat současný stav bez jakýchkoli
příkras, a na tomto základě navrhnout racionální řešení. Nikoho
takového ale nevidím. Možná se jen blbě koukám, ale mám pocit, že „elity“
pořád ještě netuší, že dovedly EU a její členské státy na hranici
zlomu.

Ty nešťastné obličeje vidíme i u nás. Počínaje redaktory České
televize, pokračujíce přes jejich hosty a konče našimi politiky. Jak
vnímáte to, že 99 % těchto lidí vsadilo na blbou kartu a nyní se s tím
musí vyrovnávat? Bylo šťastné, když premiér Sobotka včera odsoudil
Trumpa jako populistu? Jak moc nyní posílí Miloš Zeman, když má „svého
muže“ v Bílém domě? Bude teď silnější, poté, co se celá země bavila
útoky na něj? A je tu ještě faktor fungování ambasády USA v ČR:
Spekuluje se, zda se velvyslankyní nestane Ivana Trumpová…

Každé neštěstí časem přebolí, chce to hlavně zhluboka dýchat, protože
žádný konec světa nenastává. A začít myslet. Třeba onen výrok o
Trumpově populismu je z kategorie těch „nemyslících“, neboť obecně
platí, že za „demokracii“ naše „elity“ považují jen to, co se hodí
onomu 0,1 procenta „tam nahoře“, zatímco „populismus“ je vše, z čeho
by mohli mít prospěch i obyčejní lidé. Pokud to takto vidí i premiér
české vlády, vypovídá to cosi nepěkného spíš o něm než o Trumpovi.

No, nevěřím, že by měl Miloš Zeman „svého muže“ v Bílém domě. Oba
spojuje jen to, že umějí oslovovat davy a mluvit, jako kdyby patřili k „těm
dole“, což je obzvláště v případě miliardáře Trumpa hodně cynické.
Možná ale Zemanovi Trumpovo zvolení přece jen pomůže, přinejmenším tím,
že se do něj bude jeho kritikům hůř trefovat – vždy se zaštiťovali „demokracií“,
ale ta je vlastně „zradila“ a vygenerovala jim za mořem „Zemana 2.0“.
A nejspíš takových bude přibývat, jak už jsme zmínili. Takže na Zemana
jim prostě zbude jen méně energie, nemluvě o tom, že se nebezpečně
scvrkává onen „Západ“, ke kterému chtějí zemanovi kritici tolik
patřit.

Co se týče těch amerických velvyslanců: Už jsme tu měli mimo jiné
zestárlou dětskou televizní star, experta na estetiku a stolování nebo
prodejce ojetin a vy teď ještě mluvíte o bývalé lyžařce? Nevím, já
bych možná konečně upřednostnila nějakého kariérního diplomata, který
by chápal náš region v souvislostech a nechoval se tu jako namyšlený, zato
amatérský místodržící. Skutečný diplomat v čele americké ambasády v
Praze by pro mě byl důkazem, že nás a střední Evropu Washington bere
vážně, a ne jen jako nějakou trafiku pro kohokoli, kdo přispěje nějakému
prezidentovi na kampaň, nebo s ním nějaký čas sdílí stůl i lože.

Trump volebně profitoval ze zchudnutí průmyslových oblastí, z nichž
výroba odkráčela do Číny. O tom zpíval už v 80. letech Bruce Springsteen:
Now Main Street's whitewashed windows and vacant stores Seems like there ain't
nobody wants to come down here no more They're closing down the textile mill
across the railroad tracks Foreman says these jobs are going boys and they ain't
coming back to your hometown. Co s tím teď, když se globalizace jeví jako
základ fungování světové ekonomiky? A co s tím, když „Čáááájna“
drží tak gigantické množství amerických dluhopisů? Co bude těm lidem,
kteří ho volili např. v Pensylvánii, schopen Trump splnit z toho, co jim v
tomto směru slíbil?

Fakt netuším, jak chce vrátit výrobu zpět do USA. Zahlédla jsem třeba
jakési nápady s dvojím clem pro americkou produkci dováženou z Asie zpět
do USA, ale… Faktem nicméně je, že Trump musí čelit extrémně
polarizované společnosti, a situace by se mu nejlépe zklidňovala nějakými
hmatatelnými úspěchy. Přitom čísla jsou opravdu zvláštní a vypovídají
o podstatě problému – od roku 2014 v USA přibylo 547 tisíc pracovních
míst barmanů a číšníků, ale ubylo 36 tisíc míst ve výrobní sféře,
přičemž od roku 2000 je to dokonce ztráta více než pěti milionů „produktivních“
míst. Letos v srpnu vzrostla míra podnikových bankrotů meziročně o 29
procent a jen 48 procent Američanů má práci na plný úvazek. Státních/vládních
zaměstnanců je dnes o 10 milionů víc než lidí pracujících v průmyslu,
47 procent občanů USA si nemůže dovolit návštěvu na pohotovosti, kde se
platí 400 dolarů… Bude fuška s tím pohnout a „Make America Great Again“…

Závěrem tradiční otázka. Co dalšího bychom měli během příštího
týdne sledovat?

Svět bude Trumpovi viset na rtech, aby si alespoň trochu ujasnil, co ho
vlastně čeká. Třeba se také dozvíme něco zajímavého.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Valachová ministryní spravedlnosti? I o tom se mluví, píše Aktuálně

Předseda ČSSD Jan Hamáček ve středu poznamenal, že by se zatím nerad
vyjadřoval k personálním otázkám chystané nové koaliční vlády hnutí
ANO Andreje Babiše a ČSSD. Podle serveru Aktuálně.cz však postupně
vyplouvají na povrch nová jména možných příštích ministrů. Na své si
podle všeho přijdou jak stoupenci prezidenta Zemana, tak zastánci expremiéra
Bohuslava Sobotky.

„Za sociální demokraty vyjednávají o programu případné koaliční
vlády hnutí ANO a ČSSD příznivci prezidenta Miloše Zemana i bývalí
spojenci expremiéra Bohuslava Sobotky. V sociální demokracii tak posilují
lidé známí svým vlivem spíše z minulých let a spojovaní právě s
prezidentem,“ píše server hned na úvod.

Mluví se prý o Michalu Haškovi, o bývalém ministru zahraničí z
úřednické vlády prezidenta Zemana Janu Kohoutovi nebo o Jaroslavu Foldynovi,
ten údajně figuruje v expertním týmu pro oblast financí. Hamáček dal
jasně najevo, že členové expertních týmů nemusejí být členy vlády.
Sám také odmítl jakkoli komentovat spekulace o tom, že on sám by se mohl
stát ministrem obrany nebo ministrem zahraničí. Další spekulace naznačují,
že statutární místopředseda ČSSD Jiří Zimola by mohl obsadit post
ministra dopravy nebo nejvyšší křeslo na Ministerstvu pro místní rozvoj.

Celý článek naleznete zde.

Příležitost mohou však dostat i zastánci expremiéra Bohuslava Sobotky.
Někdejší ministryně spravedlnosti Kateřina Valachová by prý mohla vést
resort spravedlnosti.

„V oblasti práva se pohybuji patnáct let, takže se v ní cítím jako ryba
ve vodě, ale o personálním obsazení ministerstev jsme se skutečně ještě
vůbec, ale vůbec nebavili,“ reagovala na dotaz, zda by mohla usednout v
čele resortu místo nynějšího ministra za ANO Roberta Pelikána.

Starosta Benešova Petr Hostek by se mohl podle serveru stát ministrem vnitra.
Ve straně se věnuje otázkám bezpečnosti a podle sociálních demokratů by
to mohl být dobrý ministr, který by navíc zajistil, že trestně stíhaný
premiér Andrej Babiš nebude zasahovat od kauzy firmy Čapí hnízdo. Zdá se
však, že Babiš nechce sociálním demokratům přenechat kontrolu nad vnitrem.

ČSSD by navíc ráda prosazovala svůj program, což by se jí podle Hamáčka
nejvíce dařilo na Ministerstvu zdravotnictví nebo na Ministerstvu práce a
sociálních věcí.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
V EU vyzvali Gazprom, aby splnil závazky týkající se dodávek na Ukrajinu

Gazprom musí zcela splnit své povinnosti týkající se dodávek plynu na
Ukrajinu, prohlásila nejvyšší představitelka diplomacie EU Federica
Moheriniová.

„Projednali jsme skutečnost, že Gazprom zastavil dodávky plynu na Ukrajinu,
které byly předem zaplaceny. Podle našeho názoru Gazprom musí zcela splnit
své závazky a Evropská komise, zastoupená členem EK Šefčovičem (viceprezident
EK pro energetickou unii Maroš Šefčovič — pozn.red.), vynakládá
maximální úsilí k vyřešení této situace," řekl Mogheriniová na
briefingu na základě výsledků setkání s ukrajinským premiérem
Volodymyrem Hrojsmanem.

Gazprom 1. března oznámil, že obdržel od Naftogazu

Následující den ruská společnost informovala o tom, že u Stockholmského
arbitrážního soudu je zahájena procedura zrušení smluv s Naftogazem o
dodávce a tranzitu plynu, a vysvětlila to tím, že rozhodnutí tohoto soudu
ve věci sporu společností vytvořila dysbalanci jejích zájmů a způsobila,
že kontrakty jsou ekonomicky nevýhodné pro Gazprom.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Janukovyč označil střelbu na Majdanu v roce 2014 za operaci s cílem
státního převratu

Bývalý ukrajinský prezident Viktor Janukovyč prohlásil, že ostřelování
protestujících během událostí na Majdanu v roce 2014 v Kyjevě bylo
speciální operací, jejímž cílem bylo násilné převzetí moci.

V pondělí byl zahájen dálkový výslech Janukovyče prostřednictvím
videokonference kvůli vyšetřování nepokojů, ke kterým došlo v roce 2014
v Kyjevě.

„Brutální masakr (na Majdanu — pozn. redaktora) je výsledkem falešné
speciální operace, která byla předem naplánována a provedena s cílem
svržení vlády a násilného převzetí moci," prohlásil Janukovyč.

Stoupenci evropské integrace obsadili náměstí Nezávislosti v centru Kyjeva
21. listopadu 2013 ihned poté, co ukrajinská vláda oznámila, že odložila
podpis asociační dohody s EU. Později se Majdan stal epicentrem konfliktu
mezi radikály a pořádkovými silami.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
To je nápad: Řecku se odpustí dluhy, když zastaví uprchlíky

Řecku opět hrozí bankrot. Možná už nyní v březnu, v každém případě
pak ale v letošním létě. Tedy pokud se Atény nedohodnou s MMF na
podmínkách další půjčky, kterou by ty předchozí mohlo Řecko splácet.
Tentokrát by ale zadluženému Řecku mohla pomoci migrační krize. Pokud by
Atény kývly na snížení důchodů a zvýšení odvodů na jejich
financování, mohl by MMF Řecku část dluhu dokonce odpustit. Informuje o tom
server Aktuálně.cz.

Řecká vláda má tento měsíc splatit věřitelům celkem 5,5 miliardy eur.
„A nikdo neví, odkud Řecko tyto prostředky bez další finanční injekce
vezme,“ varuje například německý list Spiegel.

Potřebné peníze by měla vláda získat ze záchranného programu, na kterém
se v srpnu dohodla s eurozónou a v rámci něhož může krachující Řecko
dostat celkem až 86 miliard eur. Zahraniční věřitelé však pomoc
uvolňují postupně, „výměnou“ za úspory.

Celý text je ZDE

Proti škrtům požadovaným věřiteli Řekové už měsíc protestují

Klíčová je reforma penzijního systému, který je teď podle ekonomů
neudržitelný. Řecký kabinet dává na starobní důchody podstatně větší
část tamního HDP, než je ve vyspělých zemích obvyklé. Kvůli vysoké
nezaměstnanosti přitom do systému přispívá méně lidí než před krizí,
zemi navíc trápí stárnutí populace.

Eurozóna proto vyžaduje, aby odvody na důchody vzrostly a samotné penze se
snížily. V tomto roce by měla vláda na důchodech ušetřit 1,8 miliardy eur.

Řekové ovšem proti podobným škrtům už déle než měsíc protestují,
vládní koalice má v parlamentu jen těsnou většinu, takže stále není
jasné, zda se premiér Alexis Tsipras s věřiteli – na reformě, a tím
pádem i na další půjčce – dohodne.

„Vzhledem k tomu, že příští tranši (neboli peníze z přislíbeného
záchranného programu) dostaneme až ve chvíli, kdy věřitelé schválí
dosavadní reformy, tu v březnu nebo v dubnu určité riziko stále je,“
varuje před nedostatkem peněz profesor ekonomie Nikos Hlepas z Národní a
Kapodistriasovy univerzity v Aténách.

Čeští experti jsou prý zatím optimističtější. Březnové splátky by
podle nich zvládlo Řecko i bez půjčky a do platební neschopnosti by se
tamní vláda mohla dostat až v létě.

Vítězstvím pro řeckou vládu by bylo seškrtání aspoň části dluhu

MMF předpokládá, že zvláště eurozóna bude k Řecku vstřícnější.
Největším vítězstvím by pro tamní vládu bylo seškrtání alespoň
části jejího obřího dluhu, který se pohybuje okolo 180 procent tamního
HDP.

Vládnoucí Syriza by si tak ve svém někdejším populistickém Soluňském
programu, se kterým loni v lednu vyhrála volby, mohla odškrtnout teprve
druhou splněnou položku. O odpis dluhu totiž usiluje dlouhodobě. „Předpokládám,
že aby byla řecká ekonomika udržitelná, bylo by třeba škrtnout alespoň
polovinu dluhu,“ myslí si řecký profesor Hlepas.

Německo odpis i jen části dluhu odmítalo. Ale uprchlická krize situaci
mění

Zvláště Německo doteď podobnou úlevu důrazně odmítalo. „Uprchlická
krize ale způsobila německým daňovým poplatníkům mnohem urgentnější
starost, než je relativně abstraktní otázka, kdy Řecko splatí své dluhy,“
upozorňuje list Financial Times.

Pokud by Řecko zvládlo zadržovat proud uprchlíků, ocenilo by to nejvíce
právě Německo, kam drtivá většina migrantů loni mířila. „V takovém
případě by pro německou kancléřku Angelu Merkelovou bylo mnohem
jednodušší vysvětlit svým voličům odpis řeckého dluhu. A ve chvíli,
kdy by tento krok udělalo Německo, lze očekávat totéž i od zbytku
řeckých věřitelů,“ předpokládá zahraniční komentátor Financial
Times.

„O škrtnutí části řeckého dluhu je možné mluvit jen v případě, že
se země pustí do bolestivé a dlouho odkládané reformy penzí,“
zdůrazňuje ekonom MMF Poul Rodney Thomsen. Jenom tak podle něj na podobný
krok kývnou i další evropské země, které nyní vyplácejí mnohem nižší
penze než v průměru Řecko. „Z toho důvodu bude nutný kompromis,“
dodává expert.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
MO RF zveřejnilo video leteckých útoků Su-33 na teroristy Džabhát an-Nusry

Ruské ministerstvo obrany zveřejnilo záběry útoků stíhaček Su-33 z
leteckého křídla křižníku Admirál Kuzněcov na teroristy fronty Džabhát
an-Nusrá v syrské provincii Idlib, informuje RIA Novosti.

Podle zprávy ministerstva obrany bylo v důsledku „hromadného palebného
útoku" 15. listopadu zničena velká skupina teroristů této fronty.
Ministerstvo sdělilo, že byla potvrzena smrt asi 30 teroristů včetně
polních velitelů.

Operace se poprvé zúčastnil těžký letadlový křižník Admirál Kuzněcov,
jediná loď této třídy v ruské flotile. Křižník se nachází v
Středozemním moři v čele oddílu Severní flotily.

Strážní loď Admirál Grigorovič, která se účastní operace, také
zasadila úder na pozice teroristů v Sýrii okřídlenými řízenými
střelami Kalibr. V operaci byly rovněž nasazeny pobřežní raketové
systémy Bastion.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Rada federace: Rusko nemůže stavět situaci v Sýrii do závislosti na USA

Rusko lituje toho, že USA odmítly projednat s Moskvou dohodu o zabezpečení
režimu zastavení palby, nemůže ale stavět situaci v Sýrii do závislosti
na americké straně, řekl pro RIA Novosti představitel výboru Rady federace
pro obranu a bezpečnost Viktor Ozerov.

„To, že americká strana odmítla tyto dohody a naše nabídky je zafixovat,
v nás vyvolává lítost. Stavět ale celou situaci v Sýrii do závislosti jen
na pozici USA by nebylo správně," řekl senátor. Připomněl, že Rusko „vneslo
svůj vklad do tvorby mírových rozhovorů".

Náčelník Hlavního operačního velení Generálního štábu Ruska
generálporučík Sergej Rudskoj dříve řekl, že Ministerstvo obrany Ruska
odeslalo 25. února představitelům USA návrh s nabídkami na zabezpečení
dodržování a kontrolu režimu zastavení palby v Sýrii.

Pátého března, poté, co se Ministerstvo obrany Ruska seznámilo s postojem
USA, odeslalo americké straně kompromisní návrh dohody. Ruská strana kromě
toho nabídla uspořádat v co možná nejkratší době expertní konzultace za
účelem odsouhlasení tohoto textu.

Podle slov Rudského ovšem rusko-americké konzultace, které se konaly 18.
března v Ammánu, ukázaly, že americká strana není připravena k
předmětné diskuzi a odsouhlasení textu dohody.

Rudskoj řekl, že Rusko je připraveno plnit dohodu o mechanizmu kontroly
zastavení palby v Sýrii počínaje 22. březnem jednostranně. Přičemž,
podle jeho slov, „vojenská síla se bude používat jen poté, co přijdou
hodnověrné důkazy o systematickém porušování povinností ozbrojenými
skupinami, které spadají do rámce realizace společného rusko-amerického
prohlášení o zastavení palby v Sýrii ze 22. února roku 2016".

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Julian Assange říká, že Trumpovi nedovolí vyhrát, neboť „Clintonová a
ISIS jsou placeni ze stejných peněz“

Jeden den poté, co Julian Assange poprvé oficiálně odhalil, že zdrojem
hacknutých emailů Podesta a z Demokratického národního výboru v držbě
Wikileaks není Rusko, odvysílala v sobotu RT druhý výňatek Speciálu Johna
Pilgera, v němž Julian Assange obviňuje Hillary Clinton, že Američany klame
ohledně skutečného rozsahu pomoci středovýchodních spojenců Washingtonu,
jakou poskytují Islámskému státu.

...

Jak už jsme dříve referovali, v emailu ze 17. srpna 2014 zveřejněném
minulý měsíc WikiLeaks naléhá Hillary Clinton, která sloužila až do
předchozího roku jako ministryně zahraničí, na Johna Podestu, tehdejšího
poradce Baracka Obamy, aby „vyvinul tlak“ na Katar a Saúdskou Arábii, „které
poskytují skrytou finanční a logistickou pomoc ISIS a dalším radikálním
sunnitským skupinám.“

„Myslím, že to je nejdůležitější email, v celé té sbírce,“ řekl
Pilgerovi v interview Assange, jehož vynašečská stránka v uplynulém roce
zveřejnila tři dávky s Clintonovou spojených emailů. „Všichni seriózní
analytici vědí a i americké. vláda souhlasí, že některé saúdské
postavy podporují a financují ISIS, ale vždy se z toho vykrucovali, že to
jen pár „nezbedných“ princů zneužívá ropné peníze, aby si s nimi
vyváděli, jak se jim zlíbí, vláda s tím ale nesouhlasí. Ty emaily však
říkají, že jsou to samotné vlády Saúdské Arábie a Kataru, kdo financuje
ISIS.“

Jak RT zopakovala, Assange s Pilgerem kteří vedli své 25 minutové interview
na ekvádorské ambasádě v Londýně, kde má tento vynašeč od roku 2012
útočiště, rovněž mluvili o konfliktu zájmů mezi oficiální funkcí
Clintonové, neziskovkou jejího manžela a středovýchodními mocnáři,
jejichž státy údajně toužící po boji s terorismem, to nemyslí zrovna
upřímně.

John Pilger: Saúdové, Katarci, Marokánci, Bahrajnci, a zvláště ti první
dva, dávají všechny ty peníze do Nadace Clintonů zrovna, když je Hillary
Clinton ministryní zahraničí, během čehož ministerstvo zahraničí
schvaluje ohromné prodeje zbraní zvláště do Saúdské Arábie.

Julian Assange: Za Hillary Clinton proběhl největší kdy udělaný zbrojní
obchod světa, a to se Saúdskou Arábií, k čemuž emaily Clintonové
odhalují významné diskuse; ten obchod byl za více než 80 miliard $. Během
jejího funkčního období se celkové exporty zbraní z USA v dolarové
hodnotě zdvojnásobily.

JP: Samozřejmě, v důsledku toho byla vytvořena i ta notoricky neblaze
proslulá džihádistická skupina zvaná ISIL či ISIS, a to převážně asi
za peníze právě těch lidí, kteří dávají peníze do Nadace Clintonů, je
to tak?

JA: Ano.

Rozhovor se pak obrátil k nadcházejícím prezidentským volbám: Pilger
Assangeho zpovídal ohledně narůstajícího obviňování tábora Clintonové
a Západních médií, že WikiLeaks se snaží vychýlit americké
prezidentské volby příští týden ve prospěch Donalda Trumpa – nejspíš
v ruských službách.

Avšak Assagne stejně jako minulý týden opět zavrhl možnost, že by
zvítězil Trump, který v průzkumech téměř vede, jako nepravděpodobnou, i
když ne proto, že by ho nechtěli voliči.

„Podle mé analýzy Trumpovi vyhrát nedovolí. Proč to říkám? Protože
má proti sobě celý establishment. Trump nemá nikoho v establishmentu, snad s
výjimkou evangelíků, jestli lze i ty nazývat establishmentem,“ řekl
Assange. „Banky, zpravodajství, zbrojní společnosti, zahraniční
finančníci atd., ti všichni jsou sešikovaní za Hillary Clinton. A stejně
tak i média. Vlastníci médií i žurnalisté sami.“

V tom má pravdu, ale úplně stejné to bylo i s Brexitem.

Zdroj: zerohedge.com

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Falešná diplomacie: proč Rusko „zabilo“ vyšetřování chemických
zbraní v Sýrii. Názor

Rusko opět v Radě bezpečnosti OSN cejchují ostudou. A to všechno proto, že
se Moskva snaží odstranit všechny překážky na cestě k diplomatickému
ukončení syrské občanské války.

Na konci minulého týdne Rusko dvakrát zablokovalo návrh rezoluce o
prodloužení činnosti Společné mise Organizace pro zákaz chemických
zbraní a OSN pro vyšetřování použití jedovatých látek v Sýrii (zkráceně
Společná mise pro vyšetřování SMV). Nakonec SMV založená v roce 2015
oficiálně ukončila svoji činnost.

Rusko obvinili ze lhostejnosti k životům stovek obětí. „Vetem na
prodloužení mandátu SMV Rusko poslalo jasný signál, že si neváží
životů obětí útoků s použitím chemických zbraní a nerespektuje
účelné standardy mezinárodního jednání vůči používání takových
zbraní," uvádí se v prohlášení Bílého domu.

Rusko obvinili také z nepoctivosti. „Rusko dokázalo, že v otázce naší
práce na politickém řešení v Sýrii mu nelze důvěřovat," oznámil
stálý zástupce USA v OSN Nikki Halyeová (Poznamenáme, že k tomu došlo
ihned, jak Putin s Trumpem podepsal společné prohlášení o Sýrii. A
najednou takový útok na mír v Sýrii ani ne 10 dnů před dalším jednáním
v Ženevě).

Zároveň bylo Rusko obviněno i z toho, že chce zachránit renomé „krvavého
tyrana Asada" za každou cenu. „Rusko nesouhlasí se žádným mechanismem,
který by vrhl světlo na použití chemických zbraní jejím spojencem, tedy
syrským režimem," oznámila Halyeová. Západní experti spočítali, že od
začátku syrského konfliktu Moskva už 11x vetovala západní návrhy
rezolucí ohledně Sýrie. Proto francouzský stálý zástupce při OSN
Francois Delattre dokonce oznámil, že veto Ruska „představuje hrozbu pro
bezpečnost nás všech".

Jak to však obvykle i bývá, hlasitá obvinění mají pouze skrýt
neschopnost západních partnerů, kteří nedokáží vyvrátit logiku ruské
strany. Moskva vetovala oba projekty rezoluce o prodloužení mandátu OPCW
pouze proto, aby napravila tento mandát.

Připomeňme, že téměř všechna vyšetřování SMV došla k tomu, že mise
obviňovala z použití těchto chemických zbraní Asada. A Kremlu nevyhovovala
absence nejen základní logiky v těchto obviněních (vítězící v té době
Asad byl tím posledním, který by měl zájem o takový problém), ale i
primitivní důkazy předpokládané viny syrského prezidenta. Experti SMV při
vypracování své zprávy o událostech v Chán Šajchúnu nebyli ani na
místě teroristického útoku (nemluvě už o takovém luxusu, jako je
odebrání vzorků z půdy). Všechny materiály jim poskytli nějací anonymní
pomocníci.

Podle stálého zástupce Ruska v OSN Vasilije Nebenzji je podobný mechanismus
vyšetřování chemických útoků v Sýrii ostudný. Proto „je jakékoliv
prodloužení OPCW možné pouze za podmínek nápravy základních nedostatků
v jeho práci".

Američané se za „falešnou diplomacii" samozřejmě urazili, ale v tomto
případě má Lavrov absolutní pravdu. Rusko vetovalo misi kvůli
diplomatické regulaci v Sýrii a likvidaci překážek k tomuto urovnání.

Sama o sobě je diplomatická regulace na základě kompromisu možná tehdy,
když si všechny strany uvědomují, že nemohou dosáhnout absolutního
vítězství. Režim Asada to pochopil dávno, ale opozice do poslední chvíle
doufala. Doufala především v pomoci zvenčí v podobě americké (nebo
amerických spojenců) invaze. A proto dělala všemožné provokace pro tuto
invazi. Poté se objevily i situace s chemickými zbraněmi (Američané přece
oznamovali, že Asadovo použití chemických zbraní bude „překročením
hranice", kvůli které mohou USA do Sýrie vyslat vojska k záchraně syrské
populace).

K rozčarování opozice však tato myšlenka nevyšla. Obama si neriskl tam
vyslat vojska a Turci, kde také existovala naděje, všechno střízlivě
zvážili a nepustili se do tohoto dobrodružství. Proto opozice začala
neochotně jednat s Asadem, přičemž i ze slabé pozice chce stále žít. Pro
úspěšné ukončení jednání musí Moskva udělat všechno možné pro
podporu pozůstatků rozumu opozice, jejíž další odpor nemá perspektivu.

Přesněji ji dává Washington s pomocí SMV. S ohledem na to, že se USA
postupně vzdalují od syrského procesu a také na Trumpovy snahy o vyostření
situace s Íránci (jejíž doménou Sýrie je), v Kremlu nevyloučili
aktivizaci americké politiky v syrském směru. A nejlepší variantou, jak
toto udělat, je organizovat novou provokaci s chemickými zbraněmi, po čemž
se před USA otevírá celá řada variant. Od omezeného vtržení (nebo
leteckého zaútočení na pozice syrských vojsk) po delegitimaci Asada s
následným tlakem ve prospěch jeho odchodu. Jakákoli z těchto variant
pobídne syrskou opozici a dodá jí neústupnosti v jednacím procesu. A tedy
odsune ukončení syrské občanské války a i ruský triumf v ní. Proto
nástroj odsunutí, tedy Společnou misi pro vyšetřování, odmítli.

Samozřejmě to nezastaví Washington v jeho snahách o provokaci. Nikki
Haleyová už oznámila, že „Spojené státy jsou připraveny vést
samostatně boj za spravedlivost v Sýrii". Británie dala najevo, že ne
samostatně. „Budeme pokračovat v práci a my nejen že přineseme
spravedlivost těm, kteří utrpěli kvůli použití této strašné zbraně,
ale i zastavíme ty, kteří budou chtít tuto zbraň použít v budoucnu,"
poznamenal speciální zástupce Spojeného království Matthew Rycroft. Avšak
tyto rozhodnutí se budou podnikat už mimo mechanismus OSN. A tím pádem budou
značně omezena v možnostech.

Samozřejmě ještě existuje naděje na to, že se Moskvě a Washingtonu
podaří dojít ke kompromisu. Uruguay a Švýcarsko nabízejí učinit ještě
jeden pokus a schválit další odsouhlasenou variantu rezoluce.

Ale do té doby, kdy se pan Rycroft a spol. budou držet svých myšlenek o tom,
že „pro Rusko není místo v procesu politického zregulování v Sýrii",
naděje na kompromis budou zůstávat falešnými.

Názor autora se nemusí shodovat s názorem redakce

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Německo je naše, dal nám ho Alláh, říkají natvrdo uprchlíci. Islám je
mstivost zamaskovaná jako duchovno. A ještě mnohem více zajímavého z
přednášky Alexandra Tomského v Plzni

REPORTÁŽ Arabská expanze a její úpadek. Kam se poděli neporazitelní
Evropané? Dnes vymíráme a podle islámu jsme zhýralá, bezbožná civilizace.
To uvedl na besedě v Plzni populární znalec Anglie, profesor Alexander
Tomský. Starousedlíci se hrozí mladých kluků, kteří si přivlastňují
„obsazené území“. Taková je realita nejen v Německu, ale i v řadě
evropských ghett, kde ani nemusí vládnout islám, ale frustrace. A pak se
stane to co v Nice, ale nejde o zoufalý čin jednoho údajného zhýralce…

„Do toho se nám ke všemu zkazilo Turecko,“ uvedl Tomský k Erdoganově
novodobé říši. „Osmdesát, devadesát let se snažilo, Mustafa Kemal
založil systém, který by zničil islám – on nenáviděl islám,“
zdůraznil na adresu Atatürka profesor Tomský a pokračoval: „Největší
nepřítel islámu byl nacionální šéf Turecka. Měl manželku Italku,
zakázal fezy, arabštinu, nahnal děvčata do stejné školy jako kluky. Už
před devadesáti lety! On viděl pokrok jedině v Evropě. Začaly se nosit
kravaty, vše se tam změnilo, ale dnes se Turecko zase vrací proti nám.“

„Turecko je pro nás nepříjemnější, a to proto, že největší hrozbou
Evropy je dnes imigrace. Tady v Česku se obyvatelstvo podivně rozdělilo na
sluníčkáře a ty druhé. Já jsem podle toho xenofob. Samozřejmě, že
nejsem,“ informoval přítomné Alexander Tomský. „V Polsku to třeba
vůbec není. Poláci mají jasno. Pomohli zachránit Evropu v roce 1683 u
Vídně. Kardinál a primas Polska říkal – ano, křesťany vezmeme, ale
pomáhejte tam, ne tady. Vůbec žádný problém. U nás je i ta církev
rozdělena – Halík a Duka, že. Je to tady divné a nevím proč. Maďaři,
Slováci, Poláci, Chorvati, Slovanci mají v této věci naprosté jasno. Dnes
už i Rakušani, kteří zpočátku měli vládu takovou merkelovskou.“

A teď k největší destabilizaci, k severní Africe a Blízkému východu. „To
je opravdu tragédie. Málokdo tady v Česku ví, kdo to vlastně způsobil.
Arabský svět expandoval do světa, ovládl kdysi křesťanskou Sýrii, Irák,
státy Středního východu a postupně se dostal až do Pyrenejí a byl
zastaven jakýmsi panem Martellem, kterého znáte, protože byl po něm
pojmenován koňak. Jinak se o něm nic neví,“ vzbudil smích přítomných
Tomský. „Byl to takzvaný údělný kníže a ten je až pomocí Pyrenejí
zastavil. Jinak bychom tu asi dnes mluvili arabsky a každý chlap by měl doma
dvě ženské,“ zavtipkoval.

Pak podle Tomského arabský svět ve třináctém, čtrnáctém a patnáctém
století začal upadat. Objevili se Turci a ti to ovládli a expandovali hlavně
na východě Evropy. „Proto to staré Rakousko drželo tak dlouho, protože
bylo baštou proti islámu. To byla rakouská legitimita a smysl, jinak by se
země rozpadla na mnoho států jako Německo,“ vysvětloval v Městské
knihovně v Plzni Alexander Tomský. „Přesto Turecko expandovalo – Řecko,
Srbsko, Bulharsko, Rumunsko, skoro Maďarsko a už byli před Vídní. Tam se to
zastavilo a Osmanská říše začala upadat. A expandoval Západ.“

Neporazitelní Evropané?

Nejdříve Západ expandoval nacionalismem, ale pak ohromnou mocí. „Angličané
při povstání v Etiopii tam poslali malou skupinu, která postřílela 6000
lidí, měli první strojní pušky. A tato síla Evropy začala hrát obrovskou
roli. V řeckém povstání omylem narazila anglická flotila na egyptskou
flotilu asi 370 lodí. Došlo ke konfliktu a pak se omluvili Turkům, protože
ta egyptská flotila byla pod Tureckem, tak se jim omluvili, ale oni je všechny
zlikvidovali, všechny lodě a zahynulo asi 7000 lidí. Proto se Evropanům
nemohl nikdo postavit,“ vysvětloval Tomský.

Takto hovořil Alexander Tomský o imigraci již v minulém roce:

„V první světové válce se Turecko rozpadlo a Západ si rozdělil arabské
státy. To neměl dělat. Samozřejmě islámské státy byly dál
protievropské, tak jak měly ve své tisícileté tradici. V době studené
války byly všechny arabské státy na straně Sovětského svazu. Vždycky
byly protizápadní. Vždy byly dvě civilizace – východní a západní –
které nejsou stejné. Přesto mnozí obdivovali západní styl života. Když
se podíváte na diktátory padesátých let, ať již šlo o egyptského
Násira a jeho rodinu a syrského diktátora, otce toho dnešního. Chodili v
obleku, ženy oblečené po evropsku, celá střední vrstva se snažila
napodobovat, ale přesto byli vždycky proti Západu. Proč? Protože střet
dvou civilizací od sedmého století byl vždy opačný vývoji západní
civilizace.

My máme civilizaci, která je postavena na oddělení církve a státu.
Samozřejmě, ve středověku to byly pouze odlišné role a svět se celý
považoval za křesťanský. Včetně králů a aristokracie. Ale to oddělení
tam bylo.“ V Evangeliu podle Tomského najdeme – „mé království není z
tohoto světa“. To je prý velmi zásadní. „My rozlišujeme mezi vírou a
rozumem, mezi jednotlivcem a společností, mezi státem a občanem. My máme
civilizaci, která se snaží vytvořit řád ve svobodě nebo svobodu v řádu.
Arabové mají podvolení.To znamená – řád je to, co je podstatné, nikoliv
svoboda. Není to dynamická, ale mrtvá statická kultura. Napodobovala v 19.,
20. století Evropu, ale neuspěla. Tady je velice hluboký konflikt.“

„Alláh nám dal Německo“

„Já jsem žil v islámské čtvrti v Londýně dlouhá léta, učil jsem
angličtinu a vím, jak ten konflikt vypadá,“ vysvětloval zamlklému publiku
Tomský. „Je to něco, co nemůžeme nijak změnit. My jsme tomu v Evropě
podléhali také. Byla tu třicetiletá náboženská válka, která se pak
zvrtla v politickou. Měli jsme tu pokus o takový Islámský stát. Kalvínská
Ženeva. Puritánská – třikrát denně se kontrolovalo, jestli mají
rozsvícenou svíčku a otevřenou bibli. Husité, to byli takoví vlastně
islámští bojovníci za boží zákon, který by byl vnucen všem lidem.
Protože boží království podle koránu je z tohoto světa. Křesťanské
není. Tady je ten základní a nejhlubší konflikt.“

Tomský se pak podělil s přítomnými o zážitek, kdy mluvil jsem s jedním
politologem z univerzity v německém Göttingenu: „S takovým
sekularizovaným Syřanem, který tu působí už od osmnácti let a vyprávěl
mi, jak se vyptával syrských kluků, jak si to představují. A říkal – to
je strašné. Já jsem sem přijel v padesátých letech s rodiči, abych tu
působil a přizpůsobil se kultuře. Byli jsme vlažní a nebyli jsme moc
věřící, patřili jsme k té sekularizované špičce. Dnes ti kluci
říkají – ‚Alláh nám dal Německo, co bychom se namáhali‘. Proto
došlo k té renesanci arabské víry a k tomu dochází periodicky vždycky,
když se Arabům nedaří. Jejich ‚boží zákon šaría‘ je v jistém
smyslu legitimitou těch arabských států. Ne úplně v Egyptě, v Maroku, v
Tunisku. Ale rozhodně těch šejchů v Emirátech, v Saúdské Arábii, a
kupodivu se to bohužel stalo i v britské Indii, když Bangladéš a Pákistán
se odtrhly na základě toho, že jsou to islámské země,“ pokračoval v
přednášce Tomský.

Příčina: Neúspěšní diktátoři

„Protože se diktátoři nakonec ukázali jako velmi neúspěšní, což v
historii tak bývalo. Ale bohužel od padesátých let byly neúspěšní a
když se rozpadl bipolární svět dvou mocností, co spolu zápasily, po
rozpadu Sovětského svazu, najednou ti diktátoři ztratili svého
přívržence, ekonomicky se jim nedařilo, diktatury zestárly – a ony
netrvají věčně – dnes to vypadá bídně.“ Tak se podle hosta zase
našel korán jako politická alternativa. Protože je to politické
náboženství. „Alláhovo království je z tohoto světa. To tady mnoho
lidí nechápe. Když na pobřeží letoviska v Nice muslim povraždil těch 80
lidí a dětí, tak psaly západní a možná i české noviny, že to byl
pomatenec. Ale vůbec ne. A že vedl dost zhýralý život. To je všechno
možné, ale on se stal konvertitou. On najednou obrátil a pochopil
džihádismus, který říká, že vraždění nevěřících přivolává
Alláhovo království na zemi. Tam je ten fanatismus. Každé náboženství
má svoji fanatickou stránku.“

Velký arabista, který přednášel ve Francii, Zdeněk Müller, podle slov
Tomského napsal: „My si spojujeme náboženství a duchovno s
mírumilovností, laskavostí, s láskou k bližnímu a nechápeme, že ta
druhá půlka koránu – která se považuje za normativní, čili závaznou
– je náboženství vítězného vojevůdce. Že vlastně ta mstivost a
smyslnost, pomstychtivost, jsou chápány jako duchovno.“

Podivná věc – ta okamžitá odměna muslimovi po smrti, jestliže se
obětuje. „Když si představíme, jak nuzný je život mužů v islámském
světě, kde ten vztah k ženám je velmi problematický... Oni žijí v takové
často sexuální nouzi,“ vysvětloval přítomným Tomský. „Samozřejmě,
odměna těch panen je lákavá. Islám je vlastně nejhorší problém nejen
pro nás, ale i pro islámské země. To, co vidíme, je náboženská válka
mezi sunnity a šíity. Šíitů není moc, ale mají za sebou velmoc – Írán.
Mají 60procentní většinu v Iráku, 35 procent v Libanonu a mají asi tak 40
procent v Sýrii. Sekta alavitů bude možná jednou vyvražděna, protože má
dnes velikou moc. Islám je velmi bojovný a expanduje do Afriky. Tam se
odhaduje podle statistiky OSN, že asi 30 miliónů lidí opustilo své domovy,
je destabilizováno a odtamtud přicházejí přes Středozemní moře do Evropy.
Protože zatím dohoda s Tureckem jakžtakž platí. Otázka je, jak dlouho,
jestli Erdogan ji nevyužije, že nám sem pošle další miliony uprchlíků,
především Kurdů, kterých se chce zbavit. Měli by právo na azyl, protože
jsou zcela evidentně pronásledováni z etnických důvodů. Po puči je tam
velká destabilizace a 100 000 lidí je ve vězení.“

Islámská propaganda a satan USA

Ještě k džihádismu. „Najednou Arabové a Pákistánci objevili novou formu
boje. A víte, kdo to vlastně způsobil? Rusové! V Afghánistánu. Invaze tam
je velký paradox a způsobila, že se tam natáhli Arabové ze všech zemí –
z Tuniska, Maroka, Saúdské Arábie, ze Súdánu, dokonce i z Kosova a
samozřejmě i islámští radikálové z Ruska – Čečenci a další. A také
z Uzbekistánu, Turkmenistánu. Všude se našli mladí muži, kteří šli
bojovat proti imperialistickému ateismu. Američané je vyzbrojili a když se
těch Rusů zbavili, tak se ukázalo, že nepřítel dále existuje, že je to
ten ‚satan z Ameriky‘. Satanem nazval Ameriku duchovní vůdce v Íránu.“

Každý útok je podle Tomského především propaganda. „A propaganda v
arabském světě působí. Svou roli tam hraje stát Izrael, který je chápán
jako jednapadesátý stát USA, jako imperialismus, který se tam vtlačil, což
je pro většinu Arabů hrozná urážka,“ řekl na adresu židovského státu
Alexandr Tomský.

Evropa, která zeslábla, zestárla, nemá dost synů na svoji obranu. Evropané
si zvykli na vysokou životní úroveň a ta bude v příštím desetiletí
klesat.

Poté se host věnoval dalším problémům. „Je ohromné sucho, které
začíná v severní Africe. A strašně přelidněné státy. Například v
takovém Pobřeží slonoviny, bývalém ‚africkém Švýcarsku‘, si
neuchránili hranici a ten stát je v totálním rozkladu. Věkový průměr je
tam asi 22 roků. Do Afriky Světová zdravotnická organizace přinesla léky,
penicilín, medicínu. Předtím se většina dětí nedožila dospělosti.
Když jsem chodil do školy koncem padesátých let, tak si pamatuji, že Egypt
měl 22 miliónů obyvatel. Dnes má 95 miliónů! Padesát procent všech
mužů pod třiceti roky je nezaměstnaných. To nemůže skončit dobře.“

Generace bez vize

„V Evropě máme čtyřiceti-, padesátiletou zkušenost s arabskými ghetty.
Malmö, Stockholm, Marseille, Paříž, Londýn – obrovská zkušenost, bylo
napsáno obrovské množství literatury. Většina lidí z těch ghett
neholduje náboženství, ale je prostě vyřazena, vykořeněna, není pro ně
manuální práce. Dnes je móda, aby jste si všechno udělali sami. Možná
ale práce bude. Ekonomové se nikdy nedohodnou. Ztráta v jednom odvětví se
našla jinde. Dnes ekonomové vidí černě a mají pocit jako tehdy Karel Marx,
že za nás mašiny všechno udělají. Ale jak ten globální systém
předěláme, abychom měli nějakou práci pro ty lidi?“

Před 80 lety ještě Evropa zaměstnávala na venkově asi 75 procent lidí.
Dnes je to 3,5 procenta. Průmysl na vrcholu své éry v padesátých,
šedesátých letech zaměstnával 40 procent lidí, dnes je to v celé Evropě
17 procent. „A stále se to stěhuje někam do Číny, kde je levněji.
Zachraňují globální oteplování tím, že ten špinavý kouř vyrábějí
někde v cizině... Například nám ale vyrostl turismus, který zaměstnává
desetkrát více lidí než před padesáti lety. Nemusíme být tedy pesimisté.
Má to ale jeden divný aspekt. S tím, jak klesá zaměstnanost v
zemědělství a v průmyslu, tak to roste ve službách, ale nedostatečně
silně. Hlavně však roste ve státní správě.“

Úředníků prý dramaticky přibývá. „Je zajímavé, že Donald Trump chce
tuto obrovskou zátěž federálního státu snížit. Tam by mohl skutečně
Americe pomoci. Jak přibývá bakalářských diplomů v humanitních oborech,
tak přibývá státních úředníků. Nejen u nás, ale všude. To je také
rozdíl mezi Trumpem a naším podnikatelem v politice, protože Donald Trump
přece jen té ekonomii rozumí. On ví, kde jsou ty největší problémy.
Kdyby nasadil velké tarify, něco s Čínou uhádá. Kdyby nasadil velký tarif,
poškodí oba, i sebe. Ale sníží daně, hlavně chudým, přitom chce
radikálně snížit tu obrovskou přezaměstnanost ve státní správě a
zároveň investovat do infrastruktury. Mají špatné dálnice, železnice,
mosty jsou ve špatném stavu. Němci mimochodem také – před čtyřiceti
lety Německo bylo perfektní a teď je zchátralé, protože neinvestují.
Kdežto náš politický podnikatel to dělá obráceně,“ chrlil dál
informace Tomský. „Masivně přibývá úředníků. Vloni asi 13 000, a 6700
je plánováno na příští rok. A daně vůbec neklesají. Tady vůbec
převládá takové to sociálnědemokratické myšlení, že stát má
zdaňovat a pak rozdávat. To se tady politikům líbí. Ale v tom nejsme sami.
To je v celé Evropě. Jedině Angličané bývali trošku jiní. Zbavit se
úředníků je téměř nemožné.“

Všude samí Číňané?

Dotaz z publika směřoval na další, zatím ne příliš ventilovaný problém:
„Jiní imigranti. Ve velké tichosti do Ruska přicházejí tisíce Číňanů
a nasouvají se do sibiřské oblasti…“

„To začalo už za Jelcina. On pronajal téměř všechny sibiřské kolchozy
v roce 1996 nebo 1997,“ vysvětlil Tomský. „Číňané tam prosperují
více než místní, kteří se vykašlali na všechno a nepracují. Ale není
to nic moc a je jim tam zima. Je jich tam asi 1,3 milionu, ale Sibiř se
vylidňuje. Vladivostok měl 1,5 milionu obyvatel a dnes nemá ani polovinu,
Kamčatka má čtvrtinu. Zároveň se oteplujeme, ale nikoliv vlivem lidské
činnosti, ale posunem zemské osy. Do Ruské federace se jich přistěhovalo
docela málo. Ale Číňané mají problém – pomalu vymírají. Politika
jednoho dítěte za to může, tehdy to vyloženě přehnali. Teď už mohou
mít i druhé dítě, ale toho využívá jen 10 až 15 procent obyvatel Číny.
Oni ale přibývají v celém světě. Třeba v západní Evropě jich je 5
miliónů. Dosáhnou 1,4 miliardy a pak se jim předpokládá velmi prudký
pokles. Jediná statistika, která platí do budoucnosti, je demografická.
Když nějaký stát začne vymírat, tak většinou není schopen to otočit.“

Němečtí Turci v ulicích a naše bezbožnost

Poslední dotaz, či spíše připomínku, měla žena, která do Německa
jezdí velmi často: Šlo o názor na Turky v Německu. „Byly tam demonstrace
na podporu Erdogana. Byla to ohromná akce de facto německých občanů. A
říkají – musíme podpořit svého, tedy tureckého, prezidenta. Budou ty
tendence stoupat? Před 30 lety nebylo myslitelné, aby vyšli takto do ulic.
Ani by se takto neshromáždili. Čím dál více se organizují a pronikají do
vedení státu – třeba předseda německé strany Zelených (Die Grünen) je
Turek,“ podělila se svými zážitky a pocity.

Alexandr Tomský na to reagoval slovy: „Oficiálně tam žije 6 miliónů
lidí tureckého původu. To souvisí s renesancí světového islámu. V
šedesátých letech by to tam nikoho ani nenapadlo. Turci jsou ještě trochu
zvláštní, protože jsou ještě národem. Například všechny mešity v
Německu jsou podporovány z Turecka. V ostatních zemích, když nemají
podporu ze Saúdské Arábie, musejí si něco nasbírat mezi sebou.“

A věřící v islám ve vztahu s naší bezbožnou kulturou? Prý nemáme
šanci. „Jak je můžeme předělat? Oni vidí naši pornografii, alkohol –
to jim všechno připadá jako těžká hříšnost. I ti, co nepraktikují
islám, co do mešitě nechodí – i těm ale toto připadá, že oni stojí
výše. Oni mají tu kulturu normativní. Jim vládnou normy. Pamatuji arabskou
čtvrť, kde vymlátili psy. Jsou stejně tak proti psům jako jsou proti
kouření a alkoholu. Oni se domnívají, že pocházejí z vyšší civilizace
a my jsme ta upadlá, bezuzdná, bezbožná společnost. Když si vzpomenu na
svoji babičku – ta kdyby viděla, jak to tady vypadá, tak by byla zděšena
jako ten Turek. A pochází z Dobrušky. Svět se změnil a my jsme proti tomu
slabí. Jak chcete přinutit někoho, aby miloval tu svou takříkajíc cizí
vlast? Erdogan má dokonce někdy řeči, které se tu vůbec nepřekládají,“
uvedl Alexander Toský v závěru půldruhahodinového setkání.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Lavrov: Rusko vyzývá k čestnému rozhovoru o globálním systému PRO

Moskva vyzývá USA k otevřenému a čestnému jednání o amerických plánech
vytvoření globálního systému PRO, prohlásil ministr zahraničních věcí
RF Sergej Lavrov na tiskové konferenci s čínským kolegou Wang I.

„Plány, které chystají USA spolu s Jižní Koreou, dokonce s ohledem na
nynější jednání Pchjongjangu, přesahují všechny myslitelné hrozby,
které mohou z KLDR pocházet. Stejně jako plány jiného segmentu globální
protiraketové obrany USA — mám na mysli evropskou PRO. Nejsou vůbec
úměrné hrozbám, které Američané původně uváděli jako důvod k
vytvořené evropské PRO", cituje Lavrova RIA Novosti.

„Takže v obou těchto směrech budeme ukazovat naprostou neodůvodněnost
podobných plánů, které porušují globální parity a strategickou stabilitu,
a budeme vyzývat naše americké partnery k čestnému a upřímnému rozhovoru.
Protože výmluvy, jako že je Írán, i když íránský jaderný program už
byl urovnán, a je KLDR — ty se pro vážný dialog nehodí", řekl ministr.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ukrajinští pohraničníci zadrželi krymskou loď

Ukrajinské pohraniční stráže zadržely ruskou loď v Azovském moři s
týmem 10 lidí, napsaly o tom internetové stránky Státní pohraniční
služby v pondělí 26. března. Rybářská loď Nord byla zadržena poblíž
písečného výběžku v Azovském moři.

Také bylo oznámeno, že je loď registrovaná v jednom z přístavů na Krymu,
který Ukrajina považuje za své území.

„Kromě toho členové posádky porušili postup opuštění dočasně
obsazeného území Ukrajiny. Všichni měli takzvané pasy občanů Ruska,
které byly vydány ve městě Kerč," uvádí zpráva.

Loď byla dopravena do přístavu Berďansk na další vyšetřování. Tým byl
zadržen, proti všem členům posádky byly zahájeny správní řízení o
porušení příkazu vstupu na dočasně obsazené území Ukrajiny a
kapitánovi byl zaslán požadavek z Bezpečnostní služby země (SBU) o
porušení stejného článku trestního zákona.

Jak potvrdil zdroj, který byl situací obeznámen, ruská pohraniční služba
již obdržela tyto informace a hodlá ji řešit. Plavidlo Nord je malé
rybářské plavidlo, které patří výrobnímu družstvu Rybolovetskij kolhoz
pojmenovaného podle 1. května v Kerči. Společnost byla o tomto incidentu
již také informována.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Když cikánské dítě vidělo, že táta jde ráno do práce, mělo aspoň
nějaký vzor. A pak řekl pan Ruml, že kriminalita je daň demokracii...
Hovoří komunální politik se čtyřicetiletou praxí

ROZHOVOR V rámci takzvané restrukturalizace padaly „po sametu“ významné
české podniky, opustili jsme zbrojní průmysl a trhy obsadili jiní, dnešní
„spojenci“ ze Západu. Změnilo se i myšlení lidí, bezpečnost i motivace
k práci. V rozhovoru pro ParlamentníListy.cz hovoří jeden z donedávna
nejdéle „sloužících“ starostů na západě Čech, JUDr. František
Podlipský, který „nepřekabátil“ a je stále komunistou. V zastupitelstvu
města Bor na Tachovsku je již více než čtyřicet let, a má tedy co
hodnotit a porovnávat.

Vy jste vlastně takový ostřílený harcovník, kterého jen tak něco
nepřekvapí…

V listopadu 1976 jsem nastupoval do funkce tajemníka městského národního
výboru. To byla funkce volená a bylo pětileté volební období. V roce 1981
jsem byl zvolen předsedou MěstNV a tuto funkci jsem vykonával do roku 1990,
kdy byla změna zákona o obecním zřízení. Stal jsem se starostou.

Takže jste jeden z nejdéle sloužících starostů?

Já bych to tak viděl. Jak starosta, ale také zastupitel. Já jsem vlastně 40
let byl v zastupitelstvu, v roce 2016 jsem byl čtyřicet let zastupitelem a
pokračuji i nadále. Třicet let jsem byl uvolněný funkcionář a deset let
zastupitel města a osm let zastupitel kraje. A všechno za KSČM.

Je pravda, že řada lidí, kteří za KSČ ještě tehdy byli starosty, tak pak
už nepokračovali nebo se někteří se stranou rozloučili a kandidovali nebo
kandidují za jinou stranu nebo jako nezávislí. Já jsem komunistické straně
zůstal věrný, protože si myslím, že to myšlenka není špatná, pouze
lidé ji dokáží zkazit. Ale to je v každém dění.

Jak lidi reagovali a reagují na vás coby na permanentního komunistu?

Protože mám náturu, že se dokáži s lidmi bavit, a to je důležité,
protože to pociťuji i dnes. Jak jsem tady žil a nejen v tom Boru, ale i v
okolí, protože pod něj patří 21 obcí a částí a tam jsem všude mezi
lidmi pracoval. Dnes poznávám po tolika letech, že se ti lidé ode mne
neodvracejí, že se zastavíme, popovídáme si. A to, že jsem zůstal
komunistou, nevidí tak černě, protože, vždy je třeba vidět člověka, jak
se chová k lidem, když je ve funkci, a to se mu potom zúročí, i když v té
funkci není.

A pak je to otázka rodinného života. Moje manželka tady léta učila v
základní škole a je pořád veřejně činná – dělá doposud předsedkyni
TJ Sokol Bor a dělá i pro místní hasiče. My jsme se zkrátka neuzavřeli.
Takže ti lidé se na nás nedívají mezi prsty. A co je důležité, že jsme
„nepřevlékli kabát“, zůstali jsme takoví, jakými jsme byli.

Dnes pozorujeme vypjatější atmosféru mezi lidmi. Bylo to i dříve tak
rozeštvané, atomizované, rozbité?

V každé době jsou nějaké možnosti společenského nebo kulturního života.
A lidé měli k sobě dříve blíže, nezáviděli si tak. Byly i různé
brigády jako třeba akce Z, kdy jsme si stavěli některé objekty sami. A i to
dávalo dohromady. Stavěli jsme v Boru kino, mateřskou školku, autobusové
čekárny na vesnicích. Prostě ti lidé tam šli, udělala se nějaká
společná svačina, sešli se, přitáhly se i děti, aby si vážily práce,
kterou dělají jejich rodiče. Pak nedocházelo k takové devastaci, jako je v
dnešní době.

My tady třeba v městském parku rozmístíme lavičky, jsou tam altánky a
mládež tam jde, sedí na opěradlech, sedátka jsou pošlapaná, rozbitá. Ne,
že by to dělali všichni, ale ono je to i tou dobou. Je to obraz vysoké
politiky – měli bychom mít vzory, podle kterých se chová i společnost. A
když takový vzor chybí, pak se to odráží i na chování obyčejných lidí.
Ono se říká, že není práce – ale ona je. Pochopitelně, ne každý ji
hledá a ne každý je schopný vykonávat jakoukoliv práci. Dříve byla
povinnost pracovat. Dnes není a plno lidé toho zneužívá. Když se nepracuje,
zákonitě přichází u těch lidí také lenost a pak hledá jiné zdroje
příjmů – takže se dopouští krádeží a tak.

Ono se také říká, že když celá rodina nepracuje, tak ta mladá generace
to ani doma nevidí…

Ano, nemá motivaci. To je pravda. Nikdy jsem nevystupoval proti cikánům. Ono
se říká Romové, ale oni sami si říkají cikáni. Když byla povinnost
práce, chodili do práce a děti to viděly. Dnes to nevidí a nemá vzor ani v
rodině. A rodina je základ. Prostě, život ve společnosti má formovat
mladého člověka.

My jsme tím „sametem“, 17. listopadem, se vydali jinam, ale byla to euforie,
která brzy vyprchala…

Já jsem to těžce nesl, protože jsem nebyl perzekvován a moji rodiče také
ne. Rodiče nebyli členové komunistické strany. Tatínek dělal ve Škodovce,
byl i na montáži v Argentině, jezdil za Škodovku po republice a maminka
pracovala v zemědělství. Do strany jsem vstupoval v roce 1974. Žil jsem tu v
Boru. Přišel rok 1989. Ano, došlo k určitému uvolnění, ale došlo k
uvolnění nejen ve světovém dění, ale i v morálce. Začala se navyšovat
trestná činnost. Pamatuji si, jak říkával bývalý ministr vnitra pan Ruml,
že kriminalita je daň demokracii. Jaká demokracie, když se bojím vyjít ven,
mám obavy o své děti, vnoučata? Vždycky musí být dobrý zákon nade vše,
který nějak tu společnost formuje, a ne aby si každý dělal, co chce. A
nyní se to ukazuje v životě lidí, že si myslí, že si mohou všechno
dovolit. A to není pravda. Vždycky máme mít mantinely, které nás drží.

Doba vytváří tlak na lidi, je více stresu, vše je hektické a to vede k
tomu, že se uzavírají do sebe. Je tomu tady také tak?

Je tomu tak.

Ale mnohdy a mnohde kapitalismus není kapitalismus v pravém slova smyslu.
Třeba ve Francii nebo severských státech…

Zejména ve Švédsku je hodně sociálních věcí, ale také vysoké daně. Co
je ale důležité, byť to zní jako fráze, tak to je ten mír. To je to, aby
byla spokojenost lidí. Ale jak to graduje, jak západní státy ztratily své
kolonie, kde již nemají možnost čerpat nerostné bohatství, ale ti lidé,
kteří v těch koloniích žili, dnes žijí v těch vyspělých státech a to
je pak problém s nezaměstnaností. A na to se nabaluje nespokojenost. A
protože tam už není tak velká porodnost. Pak se tu střetávají vlastně
dvě civilizace. A když se naplní ekonomika a dochází ke krizím a
válečným konfliktům, protože není kam vyvážet, není kde brát suroviny,
Takže si chtějí silou toto vynutit. Proto vidím ten tlak proti Rusku. Dnes
když vidíme rozpínavost Ameriky, nestálost Ukrajiny, pak se nedivme, že i
Rusové cítí jakési ohrožení a činí kroky, aby se mohli bránit. Sankce
nepřinesou nic. Jen na ně doplatí obyčejný člověk. A ti nejbohatší z
toho mají zisk a slávu.

Pak říkají – dejte nám hlas, o nic se nestarejte a my za vás budeme
vládnout. Ale i ten obyčejný člověk se chce spolupodílet na vládnutí na
místní úrovni, aby mohl mluvit v nějakém referendu. Politici si myslí, že
když byli zvoleni, tak mohou skoro vše. Ale jakým procentem byli zvoleni? To
není sto procent! Bohužel, pak politiku ovládá ekonomika a vnější vlivy.
Nemohu se zbavit pocitu a dojmu, že jde o něčí pokyn zvenku, že zaplatí a
vytvoří podmínky pro vládnutí bez ohledu na člověka dole. Vždyť na
pokraji chudoby je u nás půldruhého milionu lidí. Je přece špatné, když
lidé nemají nárok na bydlení, na práci. Jistě, někdo namítne, že se ten
člověk dostal do problémů sám. Ale od toho je společnost a její podmínky,
které by tomu měly zamezit. Před rokem 1989 se říkalo, že tyto problémy
jsou skryté, o kterých se neví... Ale aby byli žebráci, bezdomovci….?

V období privatizace a především za Václava Klause se přece říkalo, že
ten, kdo není úspěšný, si za to může jen a jen sám. A na tyto vrstvy
obyvatelstva se nahlíželo poněkud, kulantně řečeno, s despektem, nebo ne?

Musíme si říci, že každý, jak se říká, „nemá z hůry dáno“, pak
také nemá informace, nemá kontakty. Po roce 1989 kolik bylo
rádobypodnikatelů, kteří si napůjčovali a mysleli kdovíco. A jak
skončili? Říkalo se, že jen zahraniční strategický partner nám může
pomoci. Voda, kanalizace, keramičky, sklárny, automobilky, to všechno se
prodalo do cizích rukou. A vidíme, kolik těch závodů zaniklo, kolik lidí
přišlo o práci. A v Evropě jsme měli určité postavení, byly tu velké
podniky – Škodovka, ČKD. Ale ti, kteří oponovali, říkávali, že byla
potřeba restrukturalizace, nové technologie. Ale my jsme vyráběli,
dováželi i vyváželi. Zlikvidovali jsme zbrojní průmysl, mysleli jsme,
jací budeme humanisté a že se ve světě nebude válčit, ale oni po tom
chňapli jiní.

I tady krachlo mnoho podniků, zemědělství. Pozorujete stále dopady toho
úpadku?

Státní statky zanikly a jsou tu soukromé společnosti. Pomalu zaniká
živočišná výroba. Byli jsme soběstační. A dnes? Kravíny, „prasečáky“,
to bylo zlikvidováno. Třeba Brod u Tachova, velký chov prasat, který již
neexistuje, v Ošelíně chov býků také není. A dnes spoléháme na dovoz!
My, kteří jsme byli soběstační. A to má dopad i na zaměstnanost. Je
pravda, že se tu staví velké haly, kde mohou najít práci. Útlum v
tradičních oblastech – jednoznačně. Bylo tu zemědělství, lesnictví,
ale také vojenské posádky, kde nacházela řada civilních zaměstnanců své
uplatnění a na to byly navázány pekárny, mlékárny. Prostě, armáda byla
důležitým odběratelem výrobků. Pak lidé nepotřebují takovou kvalifikaci
a agentury nám sem navážejí pracovníky z různých států, kteří
nahrazují ty místní. Ale to navazuje na další problémy, protože tito
lidé nejsou tak vzdělaní, mají hygienické problémy, přichází s nimi
trestná činnost.

Když tu začaly vznikat montovny, které se na začátku vůbec tak nenazývaly,
hovořilo se o průmyslových zónách. Dalo se čekat, že dojde k něčemu
takovému, jako je dnes? Podle mne snad ani v nejbujnější fantazii jsme si
nedokázali představit, že bude taková koncentrace fabrik na „zelené louce“.
Tady jsou dokonce dvě – Vysočany a Nová Hospoda.

Já jsem u toho zrodu byl. Tehdy, když v roce 1997 byla uvedena do provozu
dálnice, tak se řeklo, že podle vzoru ze zahraničí budou průmyslové zóny
podél dálnice. Aby se nezabíralo další území, i to, aby se nezatěžovalo
životní prostředí nadměrnou dopravou. Pak se přišlo na to, jak byla
likvidována ta zemědělská družstva a státní statky, tak že v jejich
objektech se budou dělat průmyslové zóny, aby se využil stávající stav.
Kromě těch Vysočan, kde byla vojenská posádka, vznikla Nová Hospoda a
nedaleko také Ostrov. A chybí lidi. Místní zdroje došly.

Nezklamal v tomto také stát, který otevřel stavidla té bezbřehé expanzi
montoven? A říká se, že ještě minimálně rok nebo dva proti tomu vlastně
nic nejde dělat. Až pak se uzavřou pobídky...

Já dokonce vím, že hledané osoby z Bulharska nebo Rumunska jsou
dohledávány právě tady, dokonce také Ukrajinci, kteří tu jsou načerno na
rumunské pasy. Je to nyní velmi složité a obávám se, že až jednou, až
se ta výroba posune zas někam na východ kvůli levnější práci a
nákladům, tak nám tu zůstanou takové památníky, jaké vidíme třeba v
Anglii nebo Francii, kde jsou kolem měst takové opuštěné, polorozbořené
průmyslové zóny.

…ale to nejde jen o objekty, ale také lidi. Jestliže celá rodina jen
montuje a mladí lidé nechají školy a jdou si takto vydělávat, co nastane,
až tyto haly osiří a jak se dnes říká, bude čtvrtá technologická
revoluce s totální robotizací?

Já jsem donedávna dělal předsedu školské rady na zdejší střední
zemědělské škole, kde je obor číšník-kuchař, mechanizátor –
opravář zemědělských strojů. Právě se potýkáme s problémem, kdy děti
po prvním ročníku odcházejí, nedokončují si vzdělání a jdou do fabrik,
protože ví a rodiče je v tom i podporují, že si vydělají slušné peníze.
A neslyší na to, že se jej někdy někdo zeptá – máš nějaké
vzdělání? Oni to vidí jen momentálně, že teď má nějaké peníze. A to
je špatně. Když nebude vzdělaný národ, tak to je jeho záhuba.

Nejsou řemeslníci, nejsou lidé do zemědělství, ani to málo, co bychom
potřebovali, nejsou zdravotníci, to přece není samo sebou. Co vy na to?

Vracíme se k tomu, co bývávalo dříve. Začíná se opět podporovat
učňovské školství. To, co bylo vybudováno, se šmahem likvidovalo. Každý
chtěl být manažerem, chodit ve fialovém saku, mít bílé ponožky a byl to
manažer pro všechno. To už dnes vyčpělo, takže se snažíme zachránit a
dát podporu učňovskému školství. Dnes neseženete pořádného
kvalifikovaného řemeslníka.

On pak bude problém, že nebude ani ten, kdo by mládež učil, protože
řemeslo zaniká…

Ano, to je druhá věc. Potřebujeme, aby každý měl maturitu nebo
vysokoškolský diplom? Nepotřebujeme. Za každou cenu to prostě nejde.

Hnutí ANO a Andrej Babiš má takové vize jako zrušit zastupitelstva a rady.
To se zde budovalo dlouhá léta, úspěšně to bylo i za první republiky, a
najednou jde o nepotřebné, zbytnělé funkce?

Nejde to. Vždy nějaké zastupitelstvo, někdo, kdo zastupuje lidi, musí být.
Každý má možnost kandidovat, kdo se chce podílet na řízení vesnice nebo
města. Aby rozhodovala jen úřednická mašinérie, to přece nejde. Ti
volení lidé jsou z různých profesí, jsou z lidu a ti by měli nejvíce
znát ty každodenní problémy, kterými denně žijí.

…ono se argumentuje, že na zastupitelstva skoro nikdo nechodí, ale přece
jsou veřejná…

Tady u nás v Boru chodí v průměru do 15 lidí, starší, kteří mají
pravidelnou účast. A pak se občas objeví ti, kterých se týká
projednávaná problematika. Buď má zájem o projednávaný problém, nebo
třeba o určitý pozemek nebo nemovitost, a tak se tam jde podívat. Já jsem
donedávna myslel, že by nebyla špatná přímá volba starosty, ale mentalita
lidí je taková, že si vyberou člověka, který je bezúhonný, velice dobrý,
slušný a toho zvolí. Ale ono je potřeba rázného člověka s přehledem,
který se umí ozvat…

Nejoblíbenější je přece ten, kdo hodně křičí, kritizuje, ale nic
nedělá, protože také nic nezkazí. Není problémem ta potenciální
kriminalizace, trestní odpovědnost zastupitelstva, rady a města?

To je další věc. Když se vytvoří určitá skupina, která si bude
vládnout sama a bude si rozhodovat takříkajíc pro sebe, tak to je špatné.
A to je zneužití postavení ve svůj prospěch.

Zažil jsem si to na vlastní kůži. Ti neuspokojení, kteří se po revoluci
nepodíleli na rozvoji města, najednou cítili možnost, ba šanci se prosadit,
tak hledali na každém něco. A u mne to nebylo výjimkou, také na mne
podávali oznámení. Není to legrace, protože jde i o narušení rodinných
vztahů. A když vás na něčem chtějí dostat a za rok, za dva se prokáže,
že je to nesmysl a že jste čistý, kdo vám ale nahradí ta léta nejistoty,
stresu, psychického vypětí? To je opravdu složité.

Jako ostřílený harcovník jistě můžete říci, jestli by se ta obecní a
městská zastupitelstva a poté radnice měly stát takovou novou líhní
nových politiků, protože přijít do velké politiky z ničeho nic není
úplně legrace…

Ne každý má možnost začít, jak se říká, od píky. Projít si cestu od
zastupitele po radního a získávat zkušenosti třeba v krajském
zastupitelstvu a pak mířit i do jedné z parlamentních komor, tedy do
Poslanecké sněmovny nebo do Senátu. Ale dostanou se tam i lékaři, učitelé,
vědci. I ti by měli mít možnost se dostat do politiky, protože do ní
vnesou jiný pohled. Nejhorší je, když se člověk dostane do politiky,
uzavře se, nevnímá, co se děje kolem něj, a žije jen tou vysokou politikou,
možnostmi, které má, těmi prebendami. Vždycky jsem tvrdil, že každého ta
funkce určitým způsobem poznamená. Známe ta pochlebování – děláš to
dobře, nad tebe není… Musíte být silný charakter, abyste toto ustál.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Evropská unie není všechno. Turecko uvažuje o vstupu do ŠOS

Vstup do Evropské unie není pro Turecko jedinou variantou. Ankara zvažuje
otázku vstupu do Šanghajské organizace spolupráce (ŠOS), prohlásil
turecký prezident Recep Tayyip Erdogan, kterého cituje list Sabah.

„Brexit se může rozšířit, takové hlasy se ozývají z Francie a Itálie.
Za takových podmínek může být Turecko klidné. Proč by se Turecko nemohlo
stát členem ŠOS?" řekl Erdogan novinářům v letadle, kterým se vracel do
Turecka z návštěvy v Uzbekistánu.

Vztahy s Ruskem označil turecký prezident za poměrně dobré, i když „všeho
nelze dosáhnout hned". Zmínil se o nadcházejících kontaktech na nejvyšší
úrovni: 5. — 6. prosince se turecký premiér chystá na návštěvu do Ruska
a v prvním čtvrtletí roku 2017 bude zasedat rusko-turecká Rada spolupráce
na nejvyšší úrovni.

Turecko už mnoho let jedná o členství v EU. Na jaře roku 2016 souhlasili
lídři Evropské unie, že zaktivizují jednání výměnou za souhlas Ankary
přispět k omezení počtu migrantů směřujících do Evropy. Na začátku
listopadu ale zveřejnila Evropská komise zprávu, v níž jsou zdůrazňovány
závažné problémy v oblasti lidských práv, svobody slova a nadřazeností
práva v Turecku.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Konspirologové objevili pokus Google odhalit tajemství Antarktidy (VIDEO)

Konspirologové z kanálu Conspiracy Depot na YouTube se domnívají, že
společnost Google dává uživatelům znamení, aby se blíže podívali na
Antarktidu. Na videoodhalení“ upozornily britské noviny The Independent.

Autoři kanálu si všimli, že jestliže najdeme Antarktidu pomocí Google
Earth a budeme se zajímat o počasí v této oblasti (přístup nemají
všichni), nad světadílem se objeví ohromný červený kříž.

Uvádí se, že to může být vysvětleno poruchou v práci Google Earth. Tento
neobvyklý detail však už vyvolal vznik teorie o tom, že někdo v Google „se
snaží něco nám říci".

V komentářích pod videem uživatelé vyjádřili názor, že servis ukazuje
místo výsadku mimozemšťanů nebo vchod do dutiny Země (zastánci hypotézy
duté Země se domnívají, že v jejím vnitřku existuje svět obydlený
některými formami života — pozn. red.)

Někdo uvedl, že červený kříž připomíná nápovědy z videoher
informující o dalším vývoji hry. „V celém světě se děje něco
divného a to pouze přidává otázky…" obává se Mike Rossi.

Mnozí diváci se na pochybnou teorii dívají s ironií. „Je to tajný azyl
Elvise," žertuje maskdanger a naráží na další teorii, která zní, že
král rock and rollu (rokenrolu) Elvis Presley imitoval svou smrt, když byl
unavený od slávy.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Politik z ANO: Nefunguje to tak, že pokud někdo zkritizuje novináře, někdo
ho zastřelí. Nejsou neomylní, kritika by měla být normální

ROZHOVOR Podle poslance za ANO Milana Ferance by referend mělo být jako
šafránu. „Měli bychom z něj vyloučit otázky mezinárodních závazků
včetně Evropské unie, lidských práv a daní,“ říká v rozhovoru pro
ParlamentníListy.cz. K vládnímu vyjednávání vysvětlil, že Andrej Babiš
jedná se všemi, kdo chtějí jednat. Ideální by podle Ferance byla vláda s
menšinovou podporou či tolerancí. Spolupracovat na programu se prý dá
napříč politickými stranami a předčasné volby by nejvíce ohrozily
politiky potácející se na pětiprocentní hranici.

Jak jste vnímal demonstrace proti Zdeňku Ondráčkovi? A jak celou situaci
kolem jeho zvolení do komise pro kontrolu GIBS a následnou rezignaci?

Nejprve k demonstracím. Respektuji právo každého vyjádřit svůj názor a
respektuji každého, kdo je ochoten se zvednout od počítače, kde píše
různé e-maily, a jde veřejně vyjádřit svůj názor. Nemusím s tím
souhlasit, ale vážím si každého, kdo je ochoten jít na náměstí. Ti si
zaslouží můj obdiv.

Situace kolem Ondráčka je vyřešená. Byl zvolen a odstoupil. Pokud
existovala dohoda všech klubů, nominovaly jediného kandidáta a všichni ho
zvolili, tak jsem nepochopil následnou hysterii ze strany politiků. Možná
nedocenili symboliku toho, že Ondráček zasahoval v roce 1989. A nedocenili to
ani komunisté. Ondráček to vyhodnotil svým způsobem a rezignoval.

Domníváte se, že ho k rozhodnutí dovedly až protesty lidí při
demonstracích?

Nemyslím, rozhodl se i z osobních důvodů a všichni se rozhodujeme podle
okolností. Vyhodnotil, že by to společnost rozdělovalo, tak proč to
zbytečně dělat? Bylo to správné rozhodnutí.

Ohrozí následky vládní vyjednávání s komunisty? Vojtěch Filip se nechal
slyšet, že neví, zda může Andreji Babišovi věřit, když mění své
postoje.

Nemluvil bych o spolupráci. Důležité jsou součiny. Pokud jsme schopni
některé věci z našeho programu i programu komunistů prosazovat, nemám
problém s principem obecného referenda. Pak půjde spíše o racionální
debatu než o symboly. Chápu, co říkají představitelé KSČM, nicméně je
to o racionální debatě a programu.

Jaký je váš pohled na vyjednávání Andreje Babiše jako šéfa hnutí ANO s
ostatními stranami? Jaká spolupráce by podle vás byla ideální?

Z mého pohledu hnutí ANO vyjednává s tím, kdo chce vést jednání nějak
rozumně. Z hlediska moci výkonné by byla asi nejefektivnější menšinová
vláda tolerovaná co největším počtem subjektů. Zda tří, či čtyř,
neumím říci. Pochopitelně vláda bude hledat podporu i pro jednotlivé
návrhy zákonů, někdy ji najde na levici, někdy na pravici.
Nepředpokládám, že bude problém domluvit se s ČSSD, SPD, KSČM ohledně
zvyšování důchodů. Na jiných věcech, jako je snížení daní, jsme
schopni se domluvit s ODS, takže záleží případ od případu. Z hlediska
efektivnosti by byla nejlepší menšinová vláda se zajištěnou podporou či
tolerancí, aby bylo možné prosazovat zákony.

Ozývají se názory, že vláda bez podpory by neměla prosazovat úpravy
zákonů, měnit obsazení vedoucích pozic na úřadě a tak dále, dokud
nezíská důvěru Poslanecké sněmovny. Předseda Ústavního soudu Pavel
Rychetský tvrdí, že soud se postaví na obranu ústavy. Už nyní je jasné,
že například zdanění restitucí budou někteří politici právě u
Ústavního soudu napadat. Co si o tom myslíte?

Rolí Ústavního soudu je pochopitelně bránit ústavu, to je v pořádku,
proto ho máme. Co se týká určitých zákonů, některé mohou být
kontroverznější. Prvním je referendum. Obecné referendum není nic, co by
bylo v rozporu s ústavou, ta dokonce počítá s tím, že může takový
zákon přijít. Jde o nastavení parametrů, kdy může být vyvoláno
referendum na základě počtu podpisů, co může a nemůže být předmětem
referenda a nakolik je závazné. Zákon byl puštěn do prvního čtení a
neplatí zde žádné lhůty, protože je ústavní. Tím se vytvoří prostor
pro debatu, jak zákon nastavit. Obecné referendum z principu ano, ale měli
bychom z něj vyloučit otázky mezinárodních závazků včetně Evropské
unie, lidských práv a daní. Spíše jsem pro nastavení podmínek tak, ať je
referend jako šafránu.

Ptala jsem se i na obměnu obsazení důležitých pozic…

Nemyslím si ani zdaleka, že jde o rozsáhlé čistky. Jestliže někde ubylo
dvacet náměstků a došlo ke změnám v příspěvkových organizacích nebo
státních podnicích, to je odpovědnost vlády nebo ministrů, kteří je
udělali. Nevidím v tom problém. Když nastoupila Topolánkova vláda, jak
vykládali pamětníci, vykostili ministerstvo dopravy do dvou tří týdnů až
na úroveň vedoucích oddělení. Nic takového se nyní neděje. Vláda má
důvod tak činit, nebo za to mohou ministři, kteří naopak nečiní. Je v
kompetencích daného ministra, který má možnost odvolat člověka, jenž
ztratil důvěru.

Nedošlo k odvolání Tomia Okamury z pozice místopředsedy Sněmovny, nedošlo
nakonec ani na samotné hlasování o jeho odvolání. Proč podle vás?

Co se týká Okamury, s jeho politikou a mnoha jeho názory nesouhlasím,
nicméně má nějakou část voličů, kteří ho volí. Možná právě proto,
že mluví kontroverzně. Řeknu dva důvody, proč jsem nehlasoval pro
zařazení bodu na program jednání. První je, že se nemíním podílet na
plánech KDU-ČSL, a druhý, že nemíním dělat z Okamury mučedníka, který
by byl odvolán kvůli svým názorům. Proti těmto názorům máme bojovat ve
volebních kampaních a těmto stranám máme brát voliče. Nikoliv bojovat po
volbách z pohodlí poslaneckého křesla.

Říkáte, že nemíníte z Okamury dělat mučedníka. Často je tímto slovem
ale spíše označován Andrej Babiš. Dělá ze sebe šéf hnutí ANO
mučedníka?

Nemyslím, že ze sebe dělá mučedníka. Nevím, v čem by měl ze sebe dělat
mučedníka. On je člověk urputný, který chce věci někam pohnout, a
spoustě lidí se to nelíbí a jiní to schvalují. Je extrémně pracovitý,
tak jsem ho poznal už historicky a má vizi. Chce to někam dotáhnout, slovo
mučedník není vhodné.

Kritika vůči České televizi roste. Čím to je? A měli bychom zachovat
současnou podobu veřejnoprávních médií?

To je velmi citlivé téma. Přál bych si, aby veřejnoprávní média byla
nezávislá, což asi jsou, a objektivní, což ne vždy platí. Stačí se
podívat na procento negativních a pozitivních příspěvků vůči hnutí ANO
a Andreji Babišovi. Pozitivní nejsou žádné. Přál bych si, aby
zpravodajství bylo vyvážené, a nejsem přesvědčen, že se tak nyní děje.
Dalším problémem je, že média si často pletou zpravodajství a
komentování.

Jak to změnit? Pomohly by personální změny?

Do změn bych se nepouštěl, všechno chce čas.

Co si myslíte o inauguračním projevu prezidenta Miloše Zemana, ve kterém
kritizoval novináře i podnikatele Zdeňka Bakalu. Je takové téma pro
inauguraci vhodné? Kritici tvrdí, že se takový proslov hodil spíše do
předvolební kampaně… Mají pravdu, nebo nikoliv?

Zkusím to zobecnit. Miloš Zeman má takové názory a všichni to vědí.
Nicméně já jsem se inaugurace zúčastnil poprvé, ta chvíle byla velice
slavnostní, měla jakýsi slavnostní patos a souhlasím, že se to hodilo
spíše na předvolební mítink než na inaugurační projev. V tom smyslu to
bylo zbytečné a nevhodné.

A co odchod některý poslanců během Zemanova projevu?

Nechci komentovat, co udělali moji kolegové, to mi rovněž přišlo
zbytečné. Ale nejsem na jejich místě, každý má právo přijít nebo
odejít.

Tak, jako by mělo být normální, že novináři kritizují politiky, mělo by
být normální, že politik a veřejnost kritizují média. V tomto smyslu
považuji za velmi nešťastné, že se toho trochu různě politicky
zneužívá, ale nejsme na Slovensku, sleduji to zdálky a dál bych to nerad
komentoval.

Co tedy ostřejší výroky směrem k novinářům z úst politiků? Mají tak
velký vliv?

Nefunguje to tak, že pokud někdo zkritizuje novináře, někdo ho zastřelí.
To je můj dojem. Kritika by měla být normální, novináři nejsou neomylní.
Kolikrát píší s prominutím nesmysly, neověří si fakta, a to je důvod,
proč jsou kritizováni. Nemyslím, že bychom měli média nějak přestat
kritizovat, když je jejich práce špatná. A stejně tak ani my politici.
Jestliže uděláme něco špatně, musíme kritiku přijmout.

V rámci tématu předčasných voleb často slýchám, že nejvýhodnější by
byly právě pro hnutí ANO, protože má nejvíce financí. Souhlasíte s tím?

Hnutí ANO má dost peněz, protože dosáhlo největšího volebního výsledku,
v tomto smyslu je to pravda. Nejde ale jen o finance. Průzkumy říkají, že
některé strany se potácejí na hranici volitelnosti, a my se těch voleb
nebojíme. Na druhou stranu je nechceme vyvolávat za každou cenu. V tomto
smyslu by bylo urážkou voličů udělat nové volby po půl roce
vyjednávání a možná bychom za to byli potrestáni. Možná by se objevilo
další hnutí. Kdo by na předčasné volby doplatil, jsou strany potácející
se na hranici volitelnosti.

Jednou z takových stran může být i ČSSD. Domníváte se, že Jan Hamáček
je tím, kdo jí vrátí silnou politickou pozici v české politice?

Členové si ho zvolili a jsou přesvědčeni, že ano, a já jim do toho
nemíním hovořit. Určitě jde o běh na dlouhou trať, nikoliv že přijde
Hamáček a vše se za dva roky změní. Společenská situace je jiná. Na dno
už dosáhli, mohou se jen zlepšit. Jestli to bude trvat čtyři, osm let,
nevím, nejsem politolog.

A co z pohledu zkušeností s ČSSD jako relevantním partnerem pro vládní
spolupráci?

Zkušenosti nejsou dobré, nicméně politici by se měli snažit se domluvit.
Jsou relevantním partnerem, a proto se s nimi jedná.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Trumpův program vede ven z morální krize. Americký kardinál v něm našel
přesně ty hodnoty, které společnost potřebuje

Trumpovo vítězství naznačuje, že se Amerika probouzí z morální krize,
pochvaluje si americký arcibiskup ze St. Louis Raymond Leo Burke. Od roku 2014
je patronem Maltézského řádu a mezi katolickými duchovními patří k těm
nejkonzervativnějším. Na novém prezidentovi oceňuje, že kritizuje umělé
potraty.

Server časopisu Life Style přináší, s odvoláním na další zdroje,
vyjádření arcibiskupa ze St. Louis Raymonda Leo Burkea, jenž je považován
za jednoho z nejdůraznějších zastánců zachování co nejčistší pravé
víry, rodiny a za odpůrce potratů. Trump se podle kardinála obklopuje
katolicky smýšlejícími lidmi, s jejichž pomocí může splnit svou „agendu
pro život“.

„Samozřejmě se po každých volbách vynoří velká otázka: Splní
zvolený kandidát své předvolební sliby? Musíme doufat a modlit se, že to
tento kandidát udělá. Slyšel jsem o něm, že má tendenci spojovat se s
poradci zvučných jmen a doufám, že to udělá i tentokrát. ... Věřím,
že (Trump) bude řešit řadu morálních problémů s rozsahem zdravotní
péče, které vyvstaly za posledních osm let,“ podotkl kardinál.

Celý článek najdete zde

Katolíci, kteří hlasovali pro Trumpa, mohou mít podle kardinála čisté
svědomí. Jako kandidát sice vystupoval velmi vulgárně, ale prý
představuje naději na obnovu národa. Raymond Leo Burke doufá, že se Trump
zachová zodpovědně i v otázce migrace. Křesťané musí své srdce
otevřít trpícím, ale musí se tak dít v mezích, které neohrozí samotný
národ. U migrantů si prý vždy musíme položit otázku, zda to skutečně
jsou uprchlíci.

Podobné pochybnosti vyjadřuje například i český kardinál Dominik Duka,
jak řekl například jeho tajemník Milan Badal pro PL.cz: „Kardinál Duka na
počátku krize znovu a znovu opakoval, že je překvapen složením migrantů,
že jsou to mladí muži vybavení mobily a že by bezpečnostní složky měly
velice prověřovat, koho sem pustí. Za to se mu dostalo od části novinářů
nálepky, že „hnědne“. Bohužel jen v předstihu řekl to, na co dnes už
mnozí také přicházejí, že otevřená náruč je sebevražednou cestou“.

Kardinál Burke také uvítá, pokud Trump opravdu nastaví prorodinnou politiku,
kterou s pomocí křesťanských zásad prosazovali už Otcové-zakladatelé USA.
Církev prý musí být dnes nápomocná i Trumpovi.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
VIDEO Ivana Zemanová rozdala koláčky

První dáma Ivana Zemanová vyšla krátce před inaugurací na III. nádvoří
Hradu, aby zde občanům, kteří čekají na slavnostní okamžik, rozdala
koláčky. Přišla i dcera prezidenta Miloše Zemana Kateřina.

Hlava státu následně své ženě poděkovala na facebookovém profilu.

„Moje skvělá paní rozdávala na III. nádvoří Hradu občanům, kteří
čekají na okamžik, až složím slib prezidenta republiky, koláčky, které
pomáhala upéct v Lánech. Přišla i moje dcera Kačenka,“ podotkl Zeman.
„Děkuji,“ dodal vzápětí.

První dáma se dočkala za svůj krok i potlesku.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Na MZV USA připustili možnost dodávek Ukrajině letálních zbraní

USA nevylučují možnost dodávek letálních zbraní ukrajinské vládě,
prohlásila ve středu mluvčí MZV USA Heather Nauertová.

„Zbraně zatím nedodáváme, avšak nevylučujeme tuto možnost. Nic
dalšího říct nemůžeme," řekla na brífinku pro zahraniční novináře.

Nauertová rovněž zdůraznila, že USA pozorně sledují události v této
zemi. Zejména připomněla, že zvláštní vyslanec Kurt Volker „několikrát
navštívil Ukrajinu."

V interview pro Politico Volker připomněl, že americká vláda zatím
nepřijala příslušné rozhodnutí. Pentagon a MZV USA doporučily, podle
magazínu, prezidentu Donaldu Trumpovi, aby schválil grant Ukrajině v částce
47 milionů dolarů na nákup letálních zbraní, včetně protitankových
raketových systémů Javelin. Samotný Volker má za to, že dodávky zbraní
jsou nutné.

„Nevidím žádné argumenty, proč má být případ Ukrajiny zvláštním,
proč bychom to neudělali, zvlášť když se aktivně snaží ubránit své
území," prohlásil zvláštní vyslanec. Podle jeho názoru nejsou argumenty,
že tyto dodávky způsobí eskalaci konfliktu, závažnými.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Volný pohyb zboží, osob, kapitálu a… tanků. Názor

Vojenskou integraci EU, konkrétně vytvoření takzvaného vojenského
Schengenu – možnosti svobodného přemísťování vojáků, techniky a
nebezpečných nákladů po území členských států aliance –
projednávají v Bruselu ministři zahraničních věcí a obrany. Nakolik je
těsnější vojenská integrace v zájmu České republiky?

„Pokud dojde k integraci ozbrojených sil Evropské unie, tak se dostáváme
někam na úroveň té slavné, nebo spíše neslavné, evropské armády,"
řekl pro Sputnik vojenský analytik, podplukovník Martin Koller.

Koller: Tady je základní fakt, že evropská armáda může výborně pracovat
teoreticky. Může skutečně vozit náklady tam a zpátky efektivně. Ale to
všechno nezajišťuje, že evropská armáda bude opravdu bojeschopná.
Protože stále říkám, jaký má zájem Portugalec v České republice a
jaký má zájem Čech na Portugalsku? Evropská unie je roztříštěná
jazykově, národnostně, ale hlavně z hlediska zájmů. Současná situace,
kdy se Evropská unie plně zaměřuje na vyvolání války na ruských
hranicích, nic nezmění na tom, že EU nemá bojeschopné armády, protože
většina armád byla profesionalizována. Ale na druhé straně je na těchto
armádách vidět naprosto negativní dopad celého systému Evropské unie,
protože neexistuje něco jako evropské vlastenectví. Za co budou tito vojáci
bojovat? Nakonec to budou obyčejní žoldáci, kteří budou bojovat za peníze.
A jak je známo, každý žoldák bojuje proto, aby si ty peníze užil a ne,
aby za ně měl postavený hrob.

Když se vrátíme k té myšlence „vojenského Schengenu", už jsme sledovali
různé konvoje. Konvoj sem, konvoj tam…

NATO se netají tím, že vojenský Schengen je potřeba i pro zadržování
Ruska. Ruský ministr zahraničí Sergej Lavrov se však domnívá, že NATO
hledá důvod k tomu, aby mohlo nasadit co nejvíce vojáků na hranicích s
Ruskem a využívá k tomu každou příležitost. Kdo má pravdu?

Samozřejmé pan Lavrov, protože NATO je ze 70 % zájmová organizace
Spojených států a v současné době už dávno neplní svůj úkol, kterým
je ochrana Evropy. Základním úkolem NATO byla přece obrana Evropy proti
Varšavské smlouvě, která už dávno neexistuje. To je první věc. Za druhé
je naprosto logické, že Spojené státy ve svém tažení proti Rusku budou
preferovat řešení, které znamená, že většinu ztrát ponese Evropa. Pro
ně to bude mít dva pozitivní faktory: jejich ztráty budou menší a navíc
budou moci po válce s Ruskem, pokud k ní tedy dojde, zaujmout daleko
silnější pozici vůči evropským zemím. Takže je naprosto logické, že
směřují k tomu, aby válku proti Rusku v Evropě odnesla z hlediska
následků především Evropa, evropské státy a jejich občané. Doufám
však, že hovory o vojenském konfliktu s Ruskem zůstanou pouze na papíře.

Názor autora se nemusí shodovat s názorem redakce

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Independent: Turečtí pohraničníci bijí syrské běžence

Turečtí pohraničníci stále přepadají syrské běžence, kteří se
pokoušejí protizákonně překročit syrsko-tureckou hranici, píše The
Independent s odkazem na migranty a aktivisty ochrany lidských práv.

Syrské rodiny, které nedávno opustily Aleppo, o které probíhal urputný boj
mezi vládní armádou a ozbrojenci, svědčí, že turečtí pohraničníci
zahájili palbu, kdy se uprchlíci pokoušeli překročit hranici, a bili ty,
kdo chtěli dostat se na turecké území. Turecká vláda přiznala, že
pohraničníci často zahajují „preventivní palbu," protože na ně útočí
pašeráci a ozbrojenci, píše vydání s odkazem na vysokého tureckého
úředníka.

Mezinárodní organizace na ochranu lidských práv Amnesty International
dříve sdělila, že do nemocnic syrského města Ázazu nedaleko turecké
hranice dopravují denně dva civilisty se střelnými zraněními kvůli tomu,
že se pokoušeli dostat se na turecké území. Doktor Alí Salum z místní
nemocnice tuto zprávu potvrdil a sdělil, že za oběť střelby padli lidé
různého věku, zejména roční děvčátko, které podlehlo zranění hlavy.
Podle slov syrského doktora, je tento problém stále vážnější: když
dříve šlo o nesmrtelná zranění, pak dnes jsou častější letální
případy, praví se v článku.

Evropská unie požádala předtím Ankaru, aby zdržela příval běženců ze
Sýrie do Evropy, ale zajistila přitom bezpečnost lidí, jež prchají ze
země zachvácené válkou. Turecká vláda ujišťuje, že se přidržuje „politiky
otevřených dveří" vůči Syřanům, ale místní ochránci lidských práv
tvrdí, že povolení k přechodu na území Turecka dostávají pouze ti, kdo
naléhavě potřebují lékařskou pomoc. Dnes se v Turecku nachází 2,5
milionu běženců, připomíná vydání.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Německé antifašisty nepustili do Lotyšska na protestní akci

Skupinu evropských antifašistů nepustili do Lotyšska na účast v mítinku
proti průvodu legionářů SS 16. března, řekl v úterý novinářům
místopředseda Protifašistického výboru Lotyšska Josif Koren.

Každý rok 16. března se v lotyšském hlavním městě konají průvody
účastníků lotyšské legie Waffen SS a jejich příznivců. Akce, která
vyvolává nespokojenost a obavy protifašistických organizací na celém
světě, se obvykle účastní několik set lidí.

„Do Lotyšska se kvůli účasti na mítinku 16. března vydala skupina
antifašistů z Německa. Ve skupině byli zástupci tří organizací: Asociace
obětí nacistických režimů, Organizace veteránů odporu a Německé
protifašistické ligy. Předsedkyni Asociace obětí nacistických režimů,
profesorku Hamburkské univerzity Cornelii Kerz, nepustili do letadla a
zdůvodnili to tak, že jednají na základě prosby Správy pro věci
občanství a migrace (SVOM) Lotyšska. Dnes, když jsme na letišti vítali
naše kolegy z Berlína, bylo pět lidí zadrženo. Jim také předložili
usnesení SVOM o tom, že mají zakázaný vjezd na území Lotyšska. Důvod
odmítnutí zatím neznám. Vracejí je do Německa a zakazují jim vjezd na
území Lotyšska", řekl Koren.

Zadržení antifašisté pozvali německého konzula, aby zjistili zákonnost
akcí lotyšské vlády, a také se spojili s poslancem Bundestagu.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ruský politik jásá: S Trumpem v roli prezidenta ovládneme Evropu

Zvolení republikánského kandidáta Donalda Trumpa prezidentem USA povede
podle ruského politika Alexandera Dugina k vytvoření eurasijského prostoru,
jemuž bude vládnout Rusko. Zaznamenává to alespoň americký Wall Street
Journal, jehož text českému čtenáři přibližují Britské listy.

Dugin v rozhovoru mimo jiné také uvedl, že eurasianismus je obranný krok
proti globalizaci realizované mocí Spojených států. „Pokud Washington ze
světového jeviště ustoupí, můžeme toho dosáhnout demokratičtěji,“
dodává Dugin, jenž je charakterizován jako hlavní ideolog dnešní
agresivní zahraniční politiky Kremlu, se slovy, že zvolení Donalda Trumpa
je pro Rusko obrovskou radostí a štěstím. Trumpa dokonce považuje za
amerického Putina – je konzervativním nacionalistou a realistou hovořícím
Putinovou řečí.

„Dva realisté si budou lépe rozumět,“ dodává Dugin s tím, že
realistický Washington se tak zaměří na domácí americké záležitosti a
nechá na pokoji Evropu i Blízký východ.

Následně Dugin uvedl, že Ukrajina a Sýrie nemají nic společného s
bezprostředními zájmy Spojených států, mají však mnoho společného s
ruskými zájmy. Což kdyby Amerika prý uznala, nalezla by Rusko, kde by nebylo
důvodu pro antiamerikanismus.

Řeč přišla i na liberalismus, který je podle Dugina svou podstatou
globalistický. Je také zosobněním morálního úpadku a duchovní chudoby,
totalitou, domnívá se s tím, že je to invazní plevel, proti němuž musí
pravoslavné Rusko bojovat.

Závěrem pak Dugin přemýšlel nad tím, čím by starý globální
liberální pořádek měl být nahrazen. „V postliberálním světě budou
mocnosti praktikovat ‚regionální globalizaci‘ namísto ‚globální
globalizace‘. Cílem nebude obnovit čistý národní stát, jak tomu bylo
před globalizací. Namísto toho vzniknou ‚vyvážené prostory integrace‘,“
dodává server.

Původní text ZDE.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí