Question:
Uznávaný geolog Ziegler mluví o imigrantech, kteří se chtějí mít v
Evropě jako „bohatí“ turisté. A má jasno: Žádné hodné řešení
neexistuje

CIVILIZACE A MY Jak dřívější generace vlastně mohly přežít? Ti starší
z nás ještě pamatují dětství s rozbitými koleny, lítáním po lese bez
mobilů a chleba s máslem nebo škvarky, a ne s tím, co „pomáhá vašemu
srdci“. Nyní budeme mít možná i geneticky upravené potraviny, ale
prospěje to lidstvu? V rozhovoru pro ParlamentníListy.cz se biolog, geolog,
autor řady regionálních publikací docent Václav Ziegler zamýšlí nad
dalším vývojem světa a pro zelené nemá mnoho pochopení.

Jak vážně v současné době vypadá hrozba ještě většího zbídačení
třetího světa, zejména Afriky, v důsledku klimatických změn? El Niñ,
bouře, záplavy a zejména sucho. Geolog Václav Cílek často opakuje, že v
důsledku těchto procesů se můžeme „těšit“ na další migrační vlny
do Evropy. Má pravdu a existuje podle vás nějaké řešení?

Kolega Cílek má pravdu a vážně upozorňuje i na další kořeny problému
migrací, jako jsou přelidnění daných oblastí, rasová a náboženská
nesnášenlivost a zdůrazňování tzv. lidských práv bez lidských
povinností. Z toho povstávají místní konflikty, které přerůstají v
lokální a zatím oblastní války, jimiž se etnické skupiny, kmeny, národy
a státy snaží řešit své problémy na úkor jiných. To všechno vyvolává
migrace obyvatel. Nejen do Evropy, ale do všech klidnějších částí světa.
Jenže migranti s sebou nepřinášejí jen svou touhu po lepším,
přinášejí s sebou i to, proč utíkají z jedné části světa do druhé.
Jenže je migrace i jiná. Říkáme jí turistický a mediální průmysl. Ta
právě vyvolává touhu po stejném životě, jako mají ti „bohatí“
turisté, aniž si dotyční uvědomují, že za turistikou stojí mnohaletá
tvrdá práce těch „bohatých“ turistů, kteří ovšem nečekají, že
dostanou tamní služby zadarmo. Což si mnozí migranti do Evropy díky svému
vychování představují. Mohli bychom se vrátit i o pár století zpátky,
když svět začal být dělen mocnostmi na sféry jejich vlivu. Ano, mám na
mysli kolonialismus v tom špatném smyslu slova. Tehdy začala migrace a byla
rozbita lidská práva i lidské povinnosti. Ještě jednou chci zdůraznit, že
kolega Cílek má pravdu. Jenže v současné době je v naší, chce se mi
říci „v evropské“, společnosti hlasem volajícího na poušti. A to je
opravdu velká škoda! Pro nás všechny. A řešení? Žádné „hodné“
řešení neexistuje. Existuje jen tvrdá pravda a práce a do takového
řešení, jak se zdá, se nikomu nechce.

Geneticky modifikované potraviny, to je téma diskusí o chudobě a kvalitě
výživy. Jste pro jejich další rozvíjení? Souhlasíte s tvrzeními, že
nejen geneticky modifikované, ale i jiné potraviny pochybné kvality
začínají být problémem výživy chudší části obyvatelstva zejména v
USA?

Nevím, jak se vyživují lidé v USA. Vím jen, že když jsem USA před lety
navštívil, připadal jsem si tam často jako štíhlý muž. Ti, kdož mě
fyzicky znají, si dovedou docela dobře představit tu zemi tlouštíků. Filmy
americké provenience a televizní přenosy nejsou měřítkem. Vím jen, že
každý umělý zásah do genetiky jakéhokoliv organismu není dobrý. Znamená
porušení přírodních zákonů, proti nimž jsou zákony lidských
společností jen hračkou. Všimli jste si, jak se v posledních letech velmi
rychle množí zlomeniny u dětí a mladých lidí? Ne, není to tím, že by se
více sportovalo nebo více tužilo tělo. Chci říci, že jsme v dětství
měli pohybu mnohem více a nejen kvůli práci, kterou jsme doma vykonávali,
například počínaje prací na poli či zahradě či kolem údržby obydlí,
sekali jsme dřevo a skládali uhlí a brambory, chodili na brigády. atd. a
věnovali se hrám, kdy jsme lezli na stromy a padali z nich, padali z kol,
hráli hry, nad nimiž by dnešním rodičům vstávaly vlasy na hlavě, koupali
se v nevyhrazených místech a kalných vodách, hráli jsme si tedy z
dnešního hlediska v nevyhovujících podmínkách a brigádničili, abychom si
vydělali nějaký ten peníz. Jako děti, ano, jako děti! Ale měli jsme
ještě poctivou a mnohotvárnou stravu. Dobrý chléb i sádlo se škvarky,
máslo a mléko od krav – ne naředěnou bílou emulzi čehosi. Mouka byla z
pšenice a žita, ne z otrub a kukuřice, maso a uzeniny byly od řezníka,
kterému jsme mohli věřit, že tam nepřidává jakási „éčka“, rybí
moučku a vodu a jedlo se i tučné a brambory a zeleninu z polí, která se
tehdy ještě hnojila chlévskou mrvou. Chci říci, že strava byla skutečně
rozmanitá, zdravá a dobrá a i cenově přiměřená. A když někdo šidil,
tak zkrachoval. A i té stravy bylo přiměřeně. Ani moc, ani málo. A kosti
se opravdu tolik nelámaly. Čili, řekl bych, že výživa byla lepší než
dnes! I přes všechny rady všelijakých výživových odborníků.

Nezapomněli jsme podle vás na obyčejnou frázi „trvale udržitelný život“?

Trvale udržitelný život je fikce. Kdyby existoval, tak ještě dnes, řečeno
obrazně, lezeme po stromech. Všechno se vyvíjí. A ve vývoji jsou „zaklety“
progres i regres. Pokus o plánování ztroskotal, ale ne proto, že to byla
špatná myšlenka, ale proto, že jsme zapomněli do toho plánování
zakomponovat některé důležité věci. Jako ten chudák, který vynalezl
padák a spočítal si ho na svou osobu a vyskočil z balónu. Dopadlo to tak,
jak to dopadnout muselo, protože nepočítal s takovou banalitou, jako je
hmotnost samotného padáku. Život na naší planetě existuje zhruba čtyři
miliardy let a ještě nějakých pár miliard bude zřejmě trvat. Ovšem
jestli v něm bude náš druh, to nevíme a mělo by to být dobře, že to
nevíme. Měli bychom být mnohem a mnohem pokornější. Ale nejsme. Zřejmě
to máme vrozeno, a tak spějeme ke svému vymizení. Kdy to bude? Těžko
říci. I to by nás mělo činit pokornějšími. Nečiní, jsme pouze lidé.

Proč se podle vás opomíjí problém palmového oleje a požárů v Indonésii?
To už není téma ani pro naše zelené?

Já se nechci vyjadřovat ke Straně zelených. Na to nejsem odborníkem. Neboť
bych se pletl do politiky, a to opravdu nechci. Jen malý postřeh, pro naše
zelené je dnes alfou a omegou nenaplněná touha po moci. Jako pro všechny
méně úspěšné politiky. A nejen pro naše. Palmový olej a jeho
přidávání do potravin by spíše měla být témata pro hygieniky. Myslím,
že dobře vědí, jaké problémy to do budoucna přináší. Požáry ve
světě, a nejen v Indonésii, pokud nejsou vyvolány uměle, tedy lidmi, jsou
součástí některých ekosystémů a bývají podmínkou pro jejich
obnovování. Pokud je ovšem zakládají lidé, pokládal bych to za velmi
těžký trestný čin, který by neměl zůstat bez trestu.

Nezatemnily nám poněkud blahobyt, mír a klid, konzum, mozek do té míry, že
už zapomínáme, že v přírodní říši platí zákon silnějšího a
přizpůsobivějšího? Tím narážím na uprchlíky, kteří se derou do
vysněné a „pohádkové“ Evropy o sto šest?

Pokud si dobře vzpomínám, ti uprchlíci sem byli pozváni. Nic proti tomu,
ale měly být také stanoveny podmínky, za jakých je přijmeme. A ty
stanoveny nebyly. Škoda, následky pozvání mohly dnes vypadat jinak. A
nalhávat si, že všechno je v pořádku, a chlácholit voliče „milosrdným
lhaním“, myslím si, rozhodně dobře není. Ani v přírodě neplatí zákon
silnějšího. Přizpůsobivějšího ano, ale vždycky přizpůsobivějšího
vnějším podmínkám. A ty podmínky byly v Evropě historicky dány, nelze je
měnit ze dne na den rozhodnutím politiků.

Jako civilizace jsme ale náchylní nejen k nakažlivým chorobám, ale také
třeba jen k dlouhodobému výpadku elektřiny. Co říkáte na katastrofické
fáze typu „Dnu poté“, kdy po mnohodenním výpadku proudu či jiné
katastrofě si silnější a bezohlední berou právo do svých rukou a
začíná holý boj o přežití?

Zatím jsem si nevšiml, že by v Evropě řádil třeba mor jako ve
středověku. Ano, je řada chorob, se kterými si dlouhodobě nevíme rady.
Nemyslím tím zrovna různé typy chřipek, jejichž následky jsou minimální.
Spíše mnohdy jde jen o zvýšené finanční prostředky některým firmám.
Jsou ovšem nemoci nebezpečné. Třeba AIDS, tuberkulóza a některé další.
Ty se ovšem rozšiřují hlavně nezodpovědností jednotlivých osob a právě
v těchto případech by na to zákony jednotlivých zemí měly pamatovat i
sankcemi a nepropagovat nevázaný přístup k životu. Jsou nemoci těžké, s
nimiž i současná medicína zápasí. Třeba rakovina. Pokrok v její léčbě
je velký, ale ještě bude trvat řadu let, než ji zvládneme. Možná že by
se do lékařského, a vůbec do výzkumu mělo dávat více peněz, než za ně
kupovat zbraně. Katastrofické vize typu „Den poté“ jsou záležitosti
hlavně filmové. Možná by se takové filmy točit neměly, aby nedávaly
špatný příklad. Ale lidé se rádi bojí. Myslím však, že dobře
postavené zákony, ne takové s mnohoznačnými výklady, by mohly pomoci.
Ostatně se domnívám, že hlad by mnohé spíše donutil obdělávat půdu a
chránit ji i sebe před těmi bezohlednými. Pár dobře ochráněných polí
by velmi ztenčilo řady bezohledných.

Německo je plné uprchlíků, Francie rovněž tak. Anglii to asi dlouho nebude
trvat. Co když se stane třeba nějaké velké kataklyzma – kam pak dáme ty
další utečence? Jsme vůbec na to ještě připraveni? Existuje podle vás
nějaký záložní plán B, nebo dokonce C či D?

Opakuji, že nejsem politik, takže nemohu vědět, zdali existují vůbec
nějaké záložní plány. A do hlavy politikům jeden nevidí. Je fakt, že
jejich nerozhodnost vyvolává různé konspirační teorie. Některým i já
mám pokušení věřit. Vždyť jak moc jsme podporovali různé změny
režimů, které byly v mnohých státech zaběhlé. My Evropané. Myslím, že
by se měly problémy řešit v místě. Potom by bylo utečenců mnohem méně.
A ne lhát sami sobě. K těm kataklyzmatům. Málo se dnes učí o přírodě a
o historii – myslím té skutečné historii, ne o jejím výkladu, který je
za každého režimu jiný! A vůbec málo se učí práci a úctě ke druhému.
Neslyšel jsem, že by se třeba v našich školách, a nejen našich, učilo o
lidských povinnostech. A přitom jeden z největších odkazů francouzské
revoluce zní: Není práv bez povinností a povinností bez práv. Na úkor
toho se dozvídáme spoustu zmatených informací, jejichž nejednotný výklad
podává obraz světa značně pokřivený. K naší škodě. Pokud by toho
nebylo, věděli bychom, že kataklyzma nepřijde najednou. Z hodiny na hodinu,
snad pouze lidská válka za použití jaderných zbraní, ale to už by potom
bylo všechno zbytečné. Přírodní kataklyzmata přicházejí sice z hlediska
života zemského tělesa „náhle“, ale vzhledem k člověčímu životu to
nějaké tisíce let trvá a za tu dobu se dá společným úsilím něco
vymyslet. A skutečně se může stát, že přijdeme o auta, vily, mrakodrapy a
lacinou zábavu, ale v rámci svého zachování budeme opět všichni
obdělávat půdu, budeme se ji snažit vyrvat zpod betonových desek, kterými
ji dnes „oblažujeme“.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
FOTO Klára Samková samou radostí vyvěsila americkou vlajku

Na české části sociálních sítí panuje při pohledu na průběžné
výsledky amerických voleb většinově ponurá až tragická nálada. Koho
stále více pravděpodobnější vítězství Donalda Trumpa naopak potěšilo,
je advokátka Klára Samková, která na oslavu vyvěsila americkou vlajku.

„Ani si nepamatuji, kdy jsem naposledy vyvěsila vlajku USA… asi v roce 1992,“
objasnila Samková na svém facebookovém profilu. Znovu si americký prapor
vyvěsila až nyní – na oslavu vítězství republikánského kandidáta
Donalda Trumpa v amerických prezidentských volbách.

Jak doložila fotografií, vlajka vlaje na balkóně jejího pražského bytu.
„Když pojedete po pražské magistrále, tak za Muzeem nad kolejištěm
nádraží...při cestě do Holešovic vpravo hleď...“ instruovala advokátka
uživatele Facebooku.

Z facebooku Kláry Samkové

Protože ještě nejsou sečtené všechny hlasy, šance Hillary Clintonové na
vítězství – alespoň teoreticky – stále žije. „Pokud by snad
nějakým způsobem došlo k zázračnému znovuvzkříšení Hillary Clinton,
tak tu vlajku spálím, protože to bude konec Spojených států anyway...“
myslí si Samková, která si v této souvislosti rýpla do České televize.
„P.S. Mají už chlapci v ČT spacáky?“ zakončila svůj komentář k
probíhajícím volbám amerického prezidenta.

Plné znění komentáře Kláry Samkové:

Ani si nepamatuji, kdy naposled jsem vyvěsila naposled vlajku USA... asi v roce
1992... až. teď... když pojedete po pražské magistrále, tak za Muzeem nad
kolejištěm nádraží...při cestě do Holešovic vpravo hleď... Pokud by
snad nějakým způsobem došlo k zázračnému znovuvzkříšení Hillary
Clinton, tak tu vlajku spálím, protože to bude konce Spojených států
anyway... P.S. Mají už chlapci v ČT spacáky?

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Kauza šátek: Jaromír Štětina podpořil Šabatovou a muslimskou studentku

K soudu, který se zabývá žalobou studentky, jíž škola zakázala nosit
hidžáb, se na svém facebookovém profilu vyjádřil europoslanec za TOP 09
Jaromír Štětina.

„Burka je popírání důstojnosti člověka, popření lidských práv ženy,
šátek na hlavě muslimské dívky je projevem kulturní sounáležitosti s
muslimským prostředím,“ domnívá se Štětina. Podle něj tak ředitelka
školy nemá pravdu. „Pravdu má tentokrát Šabatová,“ řekl na adresu
ombudsmanky Anny Šabatové, která se dívky zastala.

„Takováto drobná rozhodnutí, jako je toto rozhodnutí ředitelky školy,
když se slijou v jeden proud, se stávají vodou na mlýn islámských
extremistů,“ domnívá se europoslanec v následné diskuzi.

Dívka původem ze Somálska se u soudu po Střední zdravotní škole v
pražské Ruské ulici domáhá omluvy a symbolického finančního
zadostiučinění. O případu rozhoduje Obvodní soud pro Prahu 10.

Celý příspěvek Jaromíra Štětiny:

Burka je popírání důstojnosti člověka, popření lidských práv ženy,
šátek na hlavě muslimské dívky je projevem kulturní sounáležitosti s
muslimským prostředím. Šabatová ma tentokrat pravdu. Nikoliv ředitelka
školy.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ruští letci se vrátili domů ze Sýrie: záběry z uvítání

První skupina letadel Su-34, jež se zúčastnila operace v Sýrii, přistála
v úterý na letecké základně u Voroněže.

Před přistáním letadla vykonala přehlídkový let nad letištěm v malé
výšce a pak rozřazení. Na ceremonii slavnostního uvítání letců přišel
do Voroněže vrchní velitel Vzdušných a kosmických sil Ruska,
generálplukovník Viktor Bondarev. Na letiště přišli také ženy, děti,
příbuzní a blízcí pilotů. Několik set lidí, včetně dětí různého
věku, vítalo letce s vlajkami, kyticemi a nafukovacími balónky.

V pondělí nařídil prezident Vladimir Putin zahájit od 15. března odsun
hlavní části skupiny Vzdušných a kosmických sil RF ze Sýrie.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Dělají bordel, neumí mluvit. Nejde s nimi pracovat. V Německu unikla zlá
pravda o migrantech

Matematik Marian Kechlibar prozrazuje, co se děje v jedné z policejních škol
v Německu, přesněji řečeno v Berlíně. Hlavní město Spolkové republiky
Německo vede levicová koalice, která chce do policejního sboru začlenit co
nejvíce azylantů. K čemu to vede? Raději se podívejte sami.

V německém deníku Die Welt vyšel článek o tom, co se děje v berlínské
policejní škole. Jsou to natolik šokující informace, že nějakou chvíli
zaznívaly spekulace, zda uznávaný německý deník Die Welt nešíří hoaxy
– lživé zprávy. Jenže zavedený německý deník si trvá na tom, že
píše jen pravdu. Má k dispozici nahrávku, na které jeden z policejních
vyučujících popisuje, jak se chovají azylanti, z nichž se mají postupem
času stát strážci zákona a pořádku. Policejní škola potvrdila pravost
nahrávky. Co na ní zájemci uslyší?

„Arabští a turečtí žáci ‚dělají kravál‘, nejsou ochotni
respektovat učitele, ignorují výuku. Jejich vyjadřovací schopnosti jsou tak
ubohé, že jim nelze rozumět, o schopnosti psát německy to platí dvojnásob.
Na pokárání či vyloučení z hodiny reagují rozbíjením věcí a
výhrůžkami. Zní to jako reportáž ze speciální školy pro mladistvé
kriminálníky, ale bohužel tito frekventanti mají být jednoho dne strážci
zákona, ne jeho narušitelé,“ shrnul obsah nahrávky Kechlibar na webu
Kechlibar.net s tím, že německy psaný článek je na serveru deníku
přístupný jen předplatitelům. Prý stojí za to si deník předplatit.

Článek Mariana Kechlibara naleznete zde

„Vytváříme druhořadou, zkorumpovanou policejní složku. Mám z nich
strach, kolegové taky, chodím do práce jen s největším sebezapřením a
zhnusením. Toto nejsou budoucí kolegové, ale nepřátelé. Máme nepřítele
ve vlastních řadách. Nikdy jsem ve třídě nezažíval takovou nenávist,“
popisuje situaci na nahrávce učitel z berlínské policejní školy.

Další problém je prý v tom, že se k policii přihlásili i příslušníci
menšin, kteří sice sami mají čisté trestní rejstříky, ale jejich
sourozenci, bratranci a další příbuzní už mají na triku nějaké to
zločinné jednání. A pokud by noví policisté měli stíhat údajné
zločince ze své komunity, ke komu by se takoví strážci zákona chovali
vstřícněji? K potenciálnímu kriminálníkovi, nebo k Německu a k jeho
zákonům? Mnozí vyučující se obávají, že by tito policisté nestavěli
zákon na první místo.

„Jeden ze studentů policejní akademie nedávno zastavil svoji německou
kolegyni a začal jí vytýkat, že se ve svém volném čase obléká ‚moc
západně‘,“ prozradil další vyučující.

O všech těchto problémech se prý ví už velmi dlouho, ale jaksi se
zametají pod koberec.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Německý politik sdělil, jak Berlín ukrajinskému velvyslanci ukázal, kde je
jeho místo

Stálé stížnosti ukrajinského velvyslance Andrije Melnika kvůli
návštěvě německé delegace na Krymu a Donbasu donutily Berlín, aby
diplomatu ukázali, kde je jeho místo. Prohlásil to předseda frakce strany
Levice (Die Linke) v regionu Osnabrück a vedoucí německého projektu Lidová
diplomacie Andreas Maurer. Video bylo zveřejněno na YouTube.

Německý politik, který předtím sám zavítal na Krym v sestavě delegace
poznamenal, že Melnik několikrát vyslovil ministru zahraničí SRN Sigmaru
Gabrielovi podobné názory a ukrajinský prezident Petro Porošenko požádal
kancléřku Angelu Merkelovou, aby německé poslance za tyto návštěvy
potrestala. Podle Maurera však ukrajinský prezident „zjevně zvolil
nesprávnou zemi".

„Je to prostě absurdní. Možná, že to funguje na Ukrajině

Politik sdělil, že před dvěma měsíci došla německým úřadům
trpělivost a Berlín vysvětlil Melnikovi, že Kyjev má právo na protesty
kvůli návštěvám Krymu. Nesmí však ukazovat německé vládě, co má
dělat.

Podle Maurera byl velvyslanec vyzván, aby „dělal svoji diplomatickou práci
a nezasahoval do vnitřních záležitostí Německa".

„Po tomto prohlášení se začal chovat umírněněji," zdůraznil politik.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
A to je to strašení, které vytváří podhoubí nacionalismu, vpálil v ČT
Matěj Stropnický do očí Chovancovi. A ten...

Hosty druhé části pořadu ČT24 Otázky Václava Moravce byli ministr vnitra
Milan Chovanec (ČSSD) a předseda Strany zelených Matěj Stropnický. Tématem
byl pravicový extremismus.

„Myslím si, že základem demokracie je říkat pravdu. Ukazovat jim reálný
stav. Nepochopil jsem, proč jim v Německu neříkali pravdu. Demokracie je o
tom, že lidé mají veřejnou kontrolu,“ podotkl k současné migrační
krizi a strachu ve společnosti Chovanec.

„Ten, kdo si nemyslí, že s milionem uprchlíků přijdou i teroristé či
zločinci, je naivní. Ale nechceme přispívat k fašizaci společnosti,“
dodal Chovanec.

„Zdaleka ne všichni členové vlády se vyjadřují tak, jak by měli.
Extrémem je prezident Zeman, ale nelíbí se nám ani vyjadřování ministra
financí Andreje Babiše (ANO) či ministra vnitra Chovance. Vláda by neměla
říkat, že hasí požár, ale měla by především hasit,“ nebral si
servítky Stropnický.

„Pokud se vedle nás někdo rozhodne pozvat obrovské množství lidí do
Evropy, tak ten soused má právo říct, že jej to například bude
obtěžovat,“ řekl Chovanec. „Nesnažím se lidi strašit, ale říkám to,
jak ty věci skutečně jsou. Na cestách je podle mého názoru několik
milionů lidí a my musíme umět rozlišit, kdo je uprchlík a kdo je
ekonomický migrant,“ doplnil.

Stropnický se následně vyjádřil i k tureckým požadavkům na summitu EU.
„Rozvolnění vízové politiky vůči Turkům by mi nečinilo problém. A ty
finanční prostředky? To, že si Turecko dnes vychutnává Evropskou unii, je
odplata za hru se zemí v uplynulých letech. Ty podmínky mně naopak
připadají docela nízké, z mé strany akceptovatelné,“ sdělil Stropnický.
Připadá mu však, že Evropská unie přehazuje zodpovědnost za migrační
krizi na nečlenský stát a zároveň si nevšímá problémů, které v
Turecku jsou.

„Rozvolnění vízové politiky v Turecku už téměř znamená bezvízový
styk, a na to bych nepřistoupil,“ pozastavil se Chovanec nad tím, že
Stropnický nedává důraz na lidskoprávní akcent. Ten se však domnívá,
že tím, že by se zahájily rozhovory o vstupu Turecka do EU, mohlo by dojít
i k rozhovorům nad lidskými právy. „Turecko o vstup do Evropské unie
stojí, takže nepochybně je připraveno zlepšit demokratické standardy,“
podotkl Stropnický.

Chovanec následně zkritizoval Řeky, kteří měli vybudovat detenční zóny.
„Nemůžeme ale do sebe v Evropě kopat. Nenechám urážet vlastní zemi,“
zareagoval na kritiku Řeků vůči Česku Chovanec. „Řecko od nás loni
dostalo deset milionů,“ podotkl. „No to jim pomohlo. Tím pomáháme
především sami sobě,“ oponoval Stropnický. Ten následně zkritizoval
Ministerstvo vnitra, že na našem území neřeší problémy s migrací. „Proč
pan ministr chodí a hrozí před migračním přílivem, když se pak nic
neděje?“ ptal se Stropnický. „Měli bychom být v té věci daleko
konstruktivnější a zaměřit se na programy u nás doma,“ dodal.

„Líbí se mi mládí pana kolegy. Já byl také mladý a byl jsem takto
zapálen,“ reagoval Chovanec s tím, že by se rád bavil o věcných
problémech. Dodal, že není přípustné, aby Česká republika jako
suvernénní stát si nechala diktovat, co má dělat, například od německé
kancléřky Angely Merkelové, nebojiných evropských politiků.„A to je to
strašení, které vytváří podhoubí nacionalismu,“ vpálil mu následně
Stropnický. Podle něj je potřeba tyto problémy hasit. „Děkuji, že jste
mě poučil. Až budete ministrem vy, což může být brzy, tak si to
realizujte, jak chcete,“ došlo k rozepři mezi obema mužům. Takto reagoval
Chovanec.

Otázka šibenic i „čisté rasy“

Následně se také hovořilo o nošení šibenic na demonstracích či o
provolávání hesel „Čistá rasa“, „Nic než národ“ při demonstraci
na Albertově. „Problém je v právním pořádku České republiky. Nošení
šibenic není v ČR trestné. Je potřeba se zamyslet, co s tím. Nevím,
jestli je nutné ale hned měnit zákony,“ podotkl Chovanec s tím, že se
odvolá proti vyhodnocení rozboru městské části Prahy 1 v této otázce.

„Samozřejmě, že šibenice na demonstrace nepatří,“ podotkl Stropnický
a vyjádřil se k pravicovému extremismu v Česku. „Postrádám aktivní
komunikaci ze strany vlády, která by se zaměřila na vyvracení mýtů v
této otázce,“ řekl. s tím, že mu chybí kampaň „proti strašení“.
„Pokud vláda nemá jasný plán, nestojí za regulovanou podobou migrace a
okopává spíše svým partnerům kotníky, tak přestože se to před volbami
neprojevuje, tak u těch uren se to projeví,“ poukázal na výsledky voleb na
Slovensku, kde se do Národní rady Slovenské republiky dostala extremistická
strana Mariana Kotleby.

Čapí hnízdo a Andrej Babiš

Posledním tématem byla kauza Čapího hnízda související s ministrem
financí a šéfem hnutí ANO Andrejem Babišem.

„Mimořádná schůze Poslanecké sněmovny – proč ne? Ale nic se nikdy na
těchto schůzích nevyřeší,“ zareagoval Chovanec. „Budu velice rád,
pokud mi to Andrej Babiš vysvětlí na vládě, koaličním partnerům,“
sdělil s tím, že ve filmu Matrix AB Babiš zmínil, že projekt vymyslel. „Pokud
jej skutečně vymyslel, tak ví jméno investora, kterému svůj nápad předal,“
podotkl.

„Pro schválení mimořádné schůze bych hlasoval. Působí trochu
schizofrenně, když nyní ČSSD poukazuje na střet zájmů, když se blíží
volby,“ rýpl si Stropnický. Střet zájmů se podle něj projevuje i jinde,
například na Ministerstvu zemědělství. „Pan Jurečka má velmi blízko k
hnutí ANO, i když je zatím lidovec,“ podotkl Stropnický s tím, že mu
přijde pokrytecké ze strany sociálních demokratů řešit střet zájmů,
když ten byl již v době vzniku koaličního vládnutí.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Veselovský uvítal vzbouřeného Okamurovce. Ten přišel s výkladem, jak
nový poslanec rozvrátil krajskou organizaci

Hostem pořadu Martina Veselovského v DVTV.cz byl bývalý člen SPD Petr
Sikora. Ten se mimo jiné zasazuje o odvolání šéfa Moravskoslezského kraje
Lubomíra Volného. Podle něj jde totiž Volný jen za penězi a rozvrátil
celý kraj.

„Sektou bych stranu nenazval. V Moravskoslezském kraji je však SPD
nedemokratické hnutí a vládne tam jeden člověk,“ popsal Sikora. „Dokud
nebyl v čele Lubomír Volný, vše probíhalo v kraji v naprostém pořádku.
Začalo to tím, že si začal kolem sebe stahovat lidi. Byl zvolen předsedou.
Už v době, kdy ještě nebyl předsedou, tak řekl na několika schůzích,
že je kariérista,“ zmínil Sikora.

Ten podepsal petici za Volného odvolání. „Sám Okamura říká, že chce
odvolatelnost politiků. Pokud toto splní, tak si jej budu vážit, jinak to
bude jako u jakéhokoliv jiného politika – budu si myslet, že lže,“ řekl
Sikora. Podle něj by totiž na Volného měl být tlak, aby se vzdal
poslaneckého mandátu.

Obdobné problémy jako v Moravskoslezském kraji jsou podle Sikory i v jiných
krajích. Podle jeho slov šlo straníkům jen o hlasy, aby se dostali do
Sněmovny. Volnému se to skutečně povedlo, stal se poslancem.

Již v kampani na sebe upozornil svým incidentem s Lubomírem Zaorálkem z
ČSSD. Při společné cestě lídrů kandidátek na debatu s veřejností se
dostali do slovní rozepře, při které ministr Zaorálek kandidáta vybízel,
ať s ním jde "do křáku" a že si to vyřídí po ostravsku.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
O Zemanovi promluvila nejen Vondráčková, ale i další zpěvačka. Podle not
kavárny nejela. Ani když mluvila o roce 68

Moderátorka Barbora Tachecí v Českém rozhlase zpovídala slavnou zpěvačku
Jitku Zelenkovou, která by se ráda odtrhla od sledování zpráv a politiky,
ale vydrželo jí to asi pět minut. Zdá se jí, že společnost je rozdělená
a rozdělovaná. Dáma má za to, že je rozdělovaná možná schválně, aby
se nemohly řešit jiné podstatné problémy.

Dne 28. října se známá zpěvačka dívala na předávání státních
vyznamenání. Dáma má za to, že by tato vyznamenání měli dostávat
lékaři a vědci, byť své kamarádce Heleně Vondráčkové vyznamenání
přála. Vyznamenání jiných osobností v ní však budilo rozporuplné pocity,
protože vyznamenávat lidi z popkultury nepovažuje za tak úplně v pořádku.

Celý rozhovor naleznete zde

„Já se nechci zamotat do politiky, nechci se zamotat do současného
prezidenta a tak dál. Ale přiznám, že s tím mám problém,“ dodala k
tématu.

Miloše Zemana prý považuje za chytrého politika, ale za politika se slabým
okolím, který dělá naschvály, a to Zelenkové dost překáží.

„Já mám dokonce takový podezření, jestli to není záměr, aby ta
společnost byla rozdělená a aby se neřešily jiný problémy. Já si myslím,
že prezident je velice chytrý muž, je vzdělaný, mluví spatra, ... ale
myslím si, že kolem sebe nemá dobré lidi a myslím si, že spoustu věcí
dělá naschvál. ... Jako kdyby dělal schválnosti, a to já nemám prostě
ráda,“ prohlásila.

Jistou naději na politické scéně teď vidí v Pirátech.

Z aktuální politické situace se ale v jednu chvíli přesunula k minulosti. V
roce 1968 pro ni byla takřka modlou zpěvačka Marta Kubišová, která ovšem
měla za normalizace zakázáno zpívat. Sama Zelenková se prý v roce 1968
nijak neangažovala. V té době jí bylo 18 let a zajímala se o celou řadu
jiných věcí. „Osobně by mě třeba nenapadlo emigrovat, možná to bylo
kvůli pěvecké dráze,“ podotkla dáma. Zelenková za normalizace zpívala o
lásce, což komunistům nepřekáželo.

Jednoho dne se ale ocitla pod tlakem. Podle svých vlastních slov byla tlačena
do společného projektu se zpěvačkou Ivetou Bartošovou, která již není
mezi námi, a Zelenková to odmítala. Potom se prosazovala o něco hůř.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Bašár Asad pronesl zásadní slova k Sýrii, Rusku i některým západním
zemím. A nejen to

Syrský prezident Bašár Asad poskytl exkluzivní rozhovor zpravodajské
agentuře Sputniknews.com, ve kterém označil ruské síly za „posílení
stability a bezpečnosti“ Sýrie. Na základě dlouholetých vztahů a
vzájemného porozumění si totiž země pomáhají.

„Ruské vojenské základny v Sýrii nejsou okupací, upevňují stabilitu a
bezpečnost,“ řekl v rozhovoru pro Sputnik syrský prezident Bašár Asad.
Základem vztahů mezi Ruskem a Sýrií je podle něj hlavně důvěra a
společné zásady a ruskou vojenskou přítomnost vnímá jako „posílení
přátelství a styků, je to posílení stability a bezpečnosti“.

Sýrie totiž podle jeho slov ruskou vojenskou přítomnost potřebuje, je
totiž nutné zabezpečit zemi vůči hrozbě terorismu, což je dlouhý proces,
který samy syrské jednotky nezvládnou. „Proces boje s terorismem není
ničím rychlým nebo pomíjivým. Terorismus se v tomto regionu šířil celá
desetiletí a bude trvat dlouho, než se ho podaří vymýtit,“ řekl Asad.

„To na jedné straně; a na druhé straně jsou tyhle (základny) spojeny
nejen s bojem proti terorismu, ale i s celkovou mezinárodní situací. K naší
velké lítosti Západ po celou studenou válku, ale i po ní, a dokonce ani
dnes svou politiku nezměnil: touží po hegemonii při přijímání
mezinárodních rozhodnutí a OSN bohužel nedokázala splnit svou roli
ochránce míru ve světě, a to dokonce ani nyní, aby znovu získala zpět
svůj pravý status,“ podotkl Asad s tím, že ruské základny v Sýrii jsou
„nezbytné pro mezinárodní rovnováhu ve světě“.

Zároveň zmínil, že jiné vojenské základny na území Sýrie nechce. Uvedl
také, že na současných mírových jednáních se zatím nic opravdového
nedomluvilo, pouze se stanovily zásady, kterých se jejich účastníci budou
držet, i to je však velmi důležité a podstatné.

Jedno z diskutovaných řešení, kterým by měla být federalizace Sýrie,
však označil za rámcově nemožné z mnoha důvodů. Geografických,
sociologických a mnohých dalších, dodal však, že pokud si to bude lid
přát, bude s tím vláda souhlasit.

Obnova Sýrie, ve které válka napáchala škody za odhadem 200 miliard dolarů,
bude však na pořadu dne až po uzavření mírových jednání. A v tom Sýrie
spoléhá na Rusko, Čínu a Írán, a to i za předpokladu, že se na ní bude
chtít podílet i Západ. Jeho první volbou však nebude. „Domnívám se ale,
že mnohé země, které byly proti Sýrii, mám v první řadě na mysli
západní země, se pokusí poslat své společnosti, aby se zapojily do tohoto
procesu. My v Sýrii ale nepochybujeme o tom, že se v první řadě obrátíme
na spřátelené země,“ řekl Asad s tím, že stejný názor bude mít
většina veřejnosti.

„Terorismus, to je ten skutečný problém. Musíme proti němu bojovat na
mezinárodní úrovni, protože terorismus se netýká jen Sýrie. Terorismus
existuje i v Iráku. A bezprostředně je podporován Tureckem. Bezprostředně
ho podporuje vládnoucí královská rodina Saúdské Arábie a kromě toho i
část evropských států, hlavně Francie a Velká Británie,“ řekl Asad s
tím, že zbylé země jen nečinně přihlížejí.

Vyjádřil se také, že k migraci ze Sýrie přispívají i ekonomické sankce
Západu a jejich zrušení by možná vedlo ke snížení migračního toku. „Příčina
emigrace – to není pouze terorismus a bezpečnostní situace. Je to i
blokáda, sankce zavedené proti Sýrii. Mnoho lidí opustilo bezpečné oblasti,
v kterých není terorismus, kvůli životní úrovni,“ řekl Asad s tím, že
si nemohli pořídit ani základní věci k přežití.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Mám strach. Saša Uhlová promluvila k volbám ve Francii

Rakousko i Francie žijí prezidentskými volbami. Zatímco ve Vídni se budou
konat již za týden a včera proběhla další televizní debata mezi oběma
kandidáty, ve Francii zase včera zvítězil ve stranických primárkách
konzervativec François Fillon.

Kandidát rakouských Svobodných (FPÖ) Norbert Hofer a nezávislý kandidát a
bývalý šéf zelených Alexander Van der Bellen se utkali v televizní diskuzi
opět po týdnu. Za vítěze minulé debaty byl obecně považován Hofer a
podle většiny on-line anket si vedl lépe i tentokrát. Například v deníku
Heute hodnotilo včerejší vystoupení Hofera pozitivněji 73 % hlasujících,
zatímco Van der Bellen uspěl jen u asi 20 % z nich. Podle průzkumu však bude
samotné hlasování velmi těsné.

Oba prezidentští kandidáti se dle očekávání střetli zejména v tématu
Evropské unie a migrace. Van der Bellen obvinil Hofera z toho, že chce
Rakousko dostat pryč z Evropské unie. „ FPÖ si pohrává s vystoupením
Rakouska z EU již téměř dvacet let. Mnozí evropští politici se obávají,
že by nyní mohli s pomocí laviny pravicového populismu přejít od slov k
činům,“ kontroval Van der Bellen v průběhu televizní debaty vysílané
soukromou televizí ATV.

Hofer sice často kritizuje Evropskou unii, ale nikdy nehovořil přímo o „oexitu“
a tyto své postoje zopakoval i ve včerejší debatě. „To jen média
zbytečně přehánějí. Já jsem přece nikdy o vystoupení Rakouska z EU
nemluvil. Jen jsem vždy opakoval, že si přeji pozitivnější vývoj EU,“
vyvracel Hofer obvinění svého rivala a pustil se také do kritiky Německa a
imigrační politiky kancléřky Angely Merkelové, která z jeho pohledu „způsobila
Evropě vážné škody“.

Zatímco Van der Bellen zdůrazňoval nutnost rozvíjet přátelské vztahy s
Německem, Hofer slíbil, že bude usilovat o další sbližování se
středoevropskými a východoevropskými zeměmi, včetně Ruska. V tomto ohledu
by si mohl v případě svého vítězství porozumět nejenom s vůdkyní
francouzské Národní fronty Marine Le Penovou, ale i s jejím hlavním rivalem
Fillonem, který se stal po včerejším jasném vítězství v primárkách
kandidátem pravice.

Fillon se rovněž staví pro užší spolupráci s Ruskem a volá po zrušení
sankcí. Vedle toho by jej s Hoferem spojovaly i kritické názory na ideologii
multikulturalismu. Podle aktuálních průzkumů přitom levicoví kandidáti ve
Francii voliče příliš netáhnou, takže by se ve 2. kole mohla Le Penová
utkat právě s Fillonem. Levicová aktivistka Saša Uhlová dnes na svém
facebookovém profilu konstatovala, že „pokud se nestane zázrak, může to
Marine Le Penová vyhrát“.

„Pokud proti ní bude v druhém kole François Fillon, neumím si představit,
že ho půjde francouzská levice volit. A sama nevím, zda bych k volbám šla.
Asi spíš ne, protože se neumím rozhodnout, která varianta je horší. Ráno
jsem telefonovala s několika francouzskými přáteli, kteří počítali, že
v druhém kole podpoří se skřípěním zubů Alaina Juppého, ale teď budou
možná stát před mnohem horší volbou. Říkali, že reakční síly jsou ve
Francii mnohem silnější, než si mysleli. Nemám žádnou pointu, mám zase
trochu strach,“ popisuje Uhlová své niterné pocity.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Zeman ve fabrice: Budu zkoušet samopal a srdečně na to zvu všechny
novináře

„Nečekejte ode mě žádný dlouhý projev. Budu rád reagovat na vaše
otázky. Demokracie je diskuse, nikoliv monolog, říkával už Tomáš Garrigue
Masaryk,“ zmínil úvodem setkání se zaměstnanci ve společnosti HIT OFFICE,
s. r. o. v Teplicích prezident Miloš Zeman.

„Dozvěděl jsem se, že tady máte průměrnou mzdu 22 tisíc měsíčně,“
řekl také Zeman. Když hala zahučela, řekl průpovídku s kuřetem – kdy,
když jeden obědvá kuře a druhý hladoví, statisticky má každý polovinu
kuřete.

Největším koníčkem jsou pro Zemana knížky. „Naštěstí mám dost
specializovanou zálibu v knihách, což jsou historické knihy či životopisy.
A i v tomto segmentu se čas od času objeví nějaký nový svazek,“ zmínil
Zeman, že čte půlhodinu před spaním. V současné době čte Henryho
Kissingera. Rád má také pěší turistiku. „A jednou za rok vesluju na
svém nafukovacím člunu na rybníce na Vysočině,“ zmínil.

„Budete znovu kandidovat na prezidenta?“ zněla tradiční otázka. „Svoje
rozhodnutí řeknu začátkem března příštího roku,“ neřekl ani zde
Zeman více.

Následovala i otázka na intervence ČNB vůči české koruně. „Mnou
nedávno jmenovaný guvernér Jiří Rusnok uvedl, že intervence ČNB skončí
v září příštího roku. Předpokládám, že plus minus tomu tak skutečně
bude. Pokud jde o tržní kurs, který se ustálí na tržní hladině, tak to
bych odhadoval někde kolem 25–25,5. Dnes je to 27–27,5,“ sdělil Zeman.
Znehodnocená měna je podle něj jako polštář. „A když odpočíváte na
polštáři, většinou méně pracujete,“ zmínil. A co euro v České
republice? „V nejbližší době určitě ne. Dokud je v eurozóně Řecko,
tak by vstup do eurozóny znamenal, že bychom jako čeští daňoví
poplatníci museli platit řecké dluhy. Pokud buď Řecko zreformuje svoji
ekonomiku, nebo vystoupí z eurozóny, tak si myslím, že by nám zavedení
eura prospělo,“ řekla hlava státu.

„Srdečně zvu přítomné novináře,“ řekl Zeman k svému
nadcházejícímu programu v Ústeckém kraji. Jeho věta se týkala zkoušky
samopalů, které se má v pátek zúčastnit.

Zeman se také vyjádřil k současnosti v Česku po listopadu 1989. „Revoluce
přinesla víc pozitivního než negativního. Je tady svoboda cestování. Je
tady možnost získávání informací. Neexistuje cenzura. Je tady možnost,
aby si člověk ve svobodných volbách vybral strany, kterým důvěřuje.
Můžeme samozřejmě také najít celou řadu nedostatků – korupci,
byrokracii, tunelování. Ale jsme tu od toho, abychom si vybírali takové
politiky, kteří proti té korupci a tunelování budou bojovat. A ne takové
politiky, kteří by byli součástí korupce a tunelování, nebudu jmenovat,
ale jako například ti s krabicí od vína,“ rýpl si do exhejtmana
Středočeského kraje Davida Ratha (ČSSD).

„Nemám nic proti spolupráci s Tureckem na ekonomické úrovni. Ale to
neznamená, že by mělo být i součástí politických struktur EU,“
odvětil Zeman na otázku, zda by byl pro vstup Turecka do EU. V té souvislosti
se Zeman vyjádřil k muslimským migrantům, proti kterým vystupuje. Jak sám
dodal, nemá nic proti ukrajinským, vietnamským či slovenským migrantům.

Poslední otázka se týkala valorizace důchodů. „Valorizace důchodů by
měla znamenat částku 333 korun měsíčně. A to je zákon, a ten platí pro
každého,“ objasnil Zeman, který se závěrem podepsal do pamětní knihy.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ženám, které donutili sundat si hidžáb, zaplatí 180 tisíc dolarů

Tři muslimky dostanou celkem 180 000 dolarů kvůli tomu, že byly donuceny
sundat si své hidžáby při fotografování pro policejní databázi.

Tří soudní kauzy byly řešeny před federálním soudem Brooklynu. Každá
ze tří žen dostane 60 000 dolarů.

Podobný případ se odehrál již v roce 2012, když byla mladá dívka
zatčena po rvačce se dvěma dalšími dívkami, které o ní podle jejích
slov šířily pomluvy.

Žena byla dopravena do policejního oddělení, kde ji donutili sundat si
hidžáb. Muslimka odmítla, proto ji měli poslat do izolovaného pokoje, kde
by policistka měla udělat fotografii pro policejní bázi. Podle pravidel v
této místnosti nesmí být muži.

Policie ale nedokázala uspokojit náboženské potřeby dívky. Vysvětlili to
tím, že nemají mezi kolegy žádnou ženu a fotoaparát je pevně namontován
na určitém místě.

Dívka tvrdila, že důstojník udělal její fotografii bez hidžábu a vyvolal
v ní pocit nahoty. Musela stát bez islámského oblečení 20 minut.

Další dvě žaloby byly podány v letech 2015 a 2016. Tehdy byla situace
podobná.

Již v březnu 2015 policie vydala nařízení, měnící politiku vůči lidem,
kteří nosí pokrývky hlavy. Nyní má být v případě zatčení nabídnuta
alternativa, a to fotografování v uzavřené místnosti důstojníkem
stejného pohlaví.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Zdroj: Fronta an-Nusra opustila pozice nedaleko od Idlibu

Ozbrojenci organizace Fronta an-Nusrá (zakázaná v RF) opustili své pozice na
jih od Idlibu po útocích ruského letectva a syrského letectva, informoval
agenturu Sputnik vlastní zdroj.

V noci na 27. února damašského času (01.00 msk) v Sýrii oficiálně
vstoupil v platnost režim zastavení palby. Dohody o příměří bylo
dosaženo 22. února během konzultací Ruska a USA. Tato dohoda se ovšem
nevztahuje na organizace zakázané v Rusku Islámský stát a Frontu an-Nusra a
další organizace, které byly označeny za teroristické rozhodnutím Rady
bezpečnosti OSN.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Co se to děje? 120 zemí z celého světa shromažďuje svá vojska a média o
tom mlčí...

Proč se shromažďuje vojenská technika armád všch zemí světa a média o
tom nemluví?

Ve videu níže najdete několik titulků novinových článků, které hovoří
o shromažďování vojsk, a to až ve 120 zemích světa. Ovšem v USA a
většině tisku Evropy o tom nejsou žádné zprávy.

Blízký východ je připraven kdykoliv odpálit svou časovanou bombu. Navíc
nezapomínejte, že ISIS je CIA pod falešnou vlajkou. Jaký z toho může
vzniknout děj, podělte se s námi o názory v komentáři níže.

Kontextová reklama Sklik

Komentáře:

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Soud odmítl další volební stížnosti, celkový počet stoupl na 77

Nejvyšší správní soud dnes odmítl 18 stížností souvisejících se
sněmovními volbami. Důvody jsou nepřípustnost, neodstraněné vady či
opožděnost. Další dva podněty soud odložil bez vyřízení, protože
nešlo o řádné stížnosti. Celkový počet podnětů po sněmovních
volbách stoupl na 77, před čtyřmi lety jich bylo 42. Novinářům to
oznámila mluvčí soudu Sylva Dostálová.

Tři z 18 stížností soud dnes odmítl pro jejich nepřípustnost, protože se
navrhovatelé domáhali vyslovení neplatnosti celých voleb, což zákon
neumožňuje.

„Ve věci pod sp.zn. Vol 13/2017 žádal navrhovatel vyslovení neplatnosti
celých voleb, protože podle něj byl bez svého vědomí a souhlasu zapsán na
kandidátní listinu podanou politickým hnutím SPORTOVCI pro volby do
Poslanecké sněmovny ve Zlínském kraji,“ popsal předseda volebního
senátu Tomáš Langášek. Další podnět soud odmítl pro neoprávněnost
navrhovatele, jenž zpochybňoval volbu kandidáta v jiném volebním kraji,
než sám hlasoval. Šest stížností mělo vady, které pisatelé ani po
výzvě volebního senátu neodstranili. Další stěžovatelé nestihli své
podněty doručit soudu v zákonné lhůtě. Už v úterý volební senát deset
stížností odmítl, dalších osm odložil bez projednání. K rozhodnutí tak
zbývají ještě necelé čtyři desítky podnětů, soud chce o všech
rozhodnout pokud možno před první schůzí Sněmovny, kterou prezident svolal
na 20. listopadu. Volby vyhrálo s velkým náskokem hnutí ANO před ODS a
Piráty. Do Sněmovny se dostali ještě zástupci SPD, KSČM, ČSSD, KDU-ČSL,
TOP 09 a STAN. : Psali jsme: : : : : Ohavnost. Žaloba má šanci, řekl
advokát Sokol k případu „Zeman má rakovinu a natáhne bačkory“ : : : :
Hospodářská komora a Institut pro politiku a společnost zvou na debatu
Čínské investice v ČR : : : : Paroubek: Sprosťáctvím proti Zemanovi : : :
: O Zemanovi promluvila nejen Vondráčková, ale i další zpěvačka. Podle
not kavárny nejela. Ani když mluvila o roce 68

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ředitel Národní galerie Fajt žaloval prezidenta. Neuspěl

Ředitel Národní galerie Jiří Fajt neuspěl s žalobou na nečinnost
prezidenta Miloše Zemana, který ho loni v květnu nejmenoval profesorem.
Dnešní rozsudek je pravomocný, lze proti němu pouze podat kasační
stížnost k Nejvyššímu správnímu soudu.

„Žalovaný (Zeman) nebyl ve věci nečinný,“ konstatovala předsedkyně
senátu pražského městského soudu Ivanka Havlíková.

Zeman nepodepsal Fajtův jmenovací dekret společně s dekretem fyzika Ivana
Ošťádala z Univerzity Karlovy a Jana Eichlera z Vysoké školy ekonomické.
Zdůvodnil to jejich vážnými prohřešky z minulosti. Kunsthistorikovi
Fajtovi vyčítá údajnou snahu o dohodu s bankou, aby část jejího
sponzorského daru sloužila jako příspěvek k Fajtovu ředitelskému platu.
Fajt označil prezidentovy argumenty za nepravdivé a manipulativní. K jeho
správní žalobě se připojila Karlova univerzita, kde Fajt vyučuje.

S obdobnou žalobou na Zemana před časem neuspěl Ošťádal. Podle
tehdejšího rozhodnutí pražského městského soudu prezident vytýkanou
nečinnost napravil, když odeslal ministryni školství dopis s informací, že
se muže rozhodl nejmenovat.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Soud potvrdil přípustnost vydání Nikulina do USA kvůli hackerství

Pražský vrchní soud dnes potvrdil přípustnost vydání Rusa Jevgenije
Nikulina do Spojených států. USA muže viní z hackerství. O jeho extradici
usiluje také Moskva, kam je vydání podle dřívějšího soudního
rozhodnutí rovněž možné. Konečné slovo bude mít český ministr
spravedlnosti, který může rozhodnout i o tom, že Nikulina nevydá nikam.

„Účelem řízení o vydání není hodnotit důkazy v tom směru, zda se
vyžádaný (Nikulin) skutečně dopustil trestné činnosti,“ upozornil
předseda soudního senátu Karel Šemík. Podle něj nejsou dány žádné
důvody pro nepřípustnost Nikulinova vydání do Spojených států.

Třicetiletého Rusa zadržela loni v říjnu česká policie na základě
amerického zatykače. USA Nikulina viní z devíti různých skutků z let 2012
až 2013, mimo jiné z útoku na profesní síť Linkedin. Soudce dnes shrnul,
že údajné skutky jsou trestné i podle českého práva a že nejde o činy,
které by měly politickou povahu – jejich motivem byl zisk. Zmínil i velký
rozsah údajné trestné činnosti a vysokou výši škody, kterou Nikulin podle
USA způsobil. Moskva už dříve uvedla, že udělá vše pro to, aby vydání
do USA zabránila. O Nikulinovu extradici Rusko požádalo ve stejný den jako
Spojené státy, a to na základě zatykače kvůli internetové krádeži z
roku 2009 v řádu desítek tisíc korun. V USA Nikulinovi hrozí vyšší trest,
podle jeho právníka po sečtení sazeb za jednotlivé skutky až 54 let.
Státní zástupkyně se oproti tomu domnívá, že by tam mohl dostat
maximálně 12 až 14 let odnětí svobody, s čímž se po doplnění
dokazování dokumenty zaslanými z USA ztotožnil i soud. Uvedl, že tresty za
jednotlivé činy se ve Spojených státech obvykle vykonávají souběžně, ne
po sobě. V Česku by Rusovi hrozilo nanejvýš desetileté vězení. Pokud bude
mít ministr pochybnosti o správnosti pravomocného rozhodnutí soudu, může
požádat Nejvyšší soud o přezkum. : Psali jsme: : : : : Jan Campbell: O
čem se píše, ale málo (10) : : : : Aleš Rozehnal: Ministr Pelikán zřejmě
vyjednáváním s Fajádem porušil zákon : : : : Pardubická nemocnice:
Dětské chirurgii se vrátilo kouzlo. Získala novou výzdobu : : : : Olomouc:
Strom rozzářil náměstí, začaly vánoční trhy

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Turecko bude mít opět co vysvětlovat. Odhalené dokumenty teroristů
dokazují svědectví o dodávkách ropy do Turecka

Na webových stránkách televizního kanálu RT byly uveřejněny dokumenty IS
(v Rusku zakázán) a výpovědi jeho zajatých teroristů o ropném odvětví
islamistů a o exportu ropy do sousedního Turecka.

Natáčecí skupina RT, která pracovala na dokumentárním vyšetřování, se
nacházela na služební cestě v syrském Kurdistánu od 27. února do 15.
března ve městech Šaddádí, Rumilan, Kámišlí a Tell Abiad a natáčela
film o tom, jak Islámský stát obchoduje s ropou a o jeho možných vztazích
s Tureckem.

Natáčení se odehrávalo také v domech, které byly dříve okupované
veliteli IS, kde byly nalezeny opuštěné dokumenty o těžbě a prodeji ropy,
poznámky o trestech, věrouce a agitační literatura.

Z Turecka do Sýrie — teroristé

Dokumenty se dostaly do rukou Lidových obranných jednotek (YPG) při dobytí
města Šaddadí na severu Sýrie, a pak byly předány zpravodajům RT, kteří
navštívili tuto oblast. Kurdští domobranci zajali rovněž teroristy z
Turecka, Saúdské Arábie a jiných zemí, kteří vyprávěli o stycích IS a
Turecka.

Zajatý terorista tureckého původu například vyprávěl, že většina
islamistů přijíždí do IS přes území Turecka. Ani turecké úřady, ani
pohraničníci jim nečiní v tom žádné překážky.

„Kdy jsem přecházel přes hranici, bylo asi 10 hodin ráno. Nikdo nám v tom
nebránil. Překročili jsme hranici bez překážek", řekl zajatý Turek.
Podle jeho slov se na hranici nachází velké množství tureckých vojáků a
důstojníků, ti ale nebrání proudu lidí, kteří se chtějí připojit k
teroristům.

„Tento region je důležitý z hlediska vojenského. Při překročení
hranice nám ale nikdo nepřekážel", říká zajatec.

Podle jeho názoru, dochází k tomu proto, že Turecko využívá IS ve
vlastních zájmech. „Turecko a IS mají společného nepřítele — YPG (kurdské
lidové obranné jednotky). Turecko se nechce do toho plést, chce se zbavit
nepřítele cizíma rukama", soudí zajatý islamista.

Na potvrzení skutečnosti, že teroristé bez překážek procházejí
tureckým územím, ukazují kurdští bojovníci novinářům svazky pasů
lidí, a to jak mužů, tak i žen. Ve všech těchto pasech jsou záznamy o
vstupu do Turecka.

Tyto doklady včetně občanských průkazů a cestovních pasů se dostaly do
rukou domobranců YPG také po dobytí Šaddadí. Podle předpokladu kurdských
bojovníků, majitelé těchto dokumentů, které museli po příjezdu do ISIL
odevzdat, jsou nejspíše už mrtví.

Místo svého pasu dostává rekrut po příchodu do IS agitační literaturu.
Novináři RT našli například v „kanceláři" teroristů knihu „Jak
svádět ideální boj proti zločineckému Asadovu režimu". Je příznačné,
že kniha byla vydána v tureckém Istanbulu (je tam dokonce tiráž), a
nakladatelství má účet ve Facebooku.

Kontextová reklama Sklik

Ze Sýrie do Turecka — ropa

Zajatý Turek-islamista řekl, že vytěženou ropu IS prodává do Turecka —
přičemž v takových objemech, že to nemůže nevědět turecká vláda.

„Probíhá obchod s ropou, tím jsem si jistý… Kromě toho oni (Turci —
red.) pomáhají IS s potravinami a dalšími nezbytnými výrobky. Na IS se
vztahuje embargo, nemají jak dostat potraviny. Dále jim pomáhají s penězi,
zbraněmi, náboji. Takovouto pomocí. A to vše se dělá otevřeně,"
ujišťuje turecký ozbrojenec.

O tom, že ropa je na území Islámského státu těžena v průmyslovém
měřítku a profesionálně, svědčí trofejní dokumenty. Mezi nimi jsou
listiny na formulářích „Oddělení ropy a plynu ministerstva přírodních
zdrojů Islámského státu" o ropě odvezené v lednu 2016 řidiči cisteren.

Pokud máme věřit těmto dokumentům, řidiči kupovali ropu u IS za cenu od
12 do 26 dolarů za barel. Odvoz probíhal z ropných polí Kabiba, Režura,
Makchul a Al-Chejr. Například jen 23. ledna bylo z ropného pole Kabiba
odvezeno 383 barelů za cenu $13/barel — celkem 4979 dolarů.

Dalším je dokument o přijetí do práce do jednotky „Oddělení ropy a
plynu IS", která se nachází v oblasti Al-Baraku, dvou nových inženýrů.
Dokument dostatečně podrobně a kompetentně rozepisuje povinnosti nováčků
— oprava těžebního vybavení, včetně toho, které je poškozené od
leteckých úderů, pokládání nových ropovodů. Celkem bylo v tomto
oblastním oddělení 17 zaměstnanců, včetně 5 vedoucích a několika
pracovníků.

Na televizním kanálu RT informovali, že z výsledků vyšetřování jejich
žurnalistů dávají dohromady dokumentární film. Bude hotový za měsíc.

Dokument s dodacími listy o prodeji neočištěné ropy v barelech z vrtu 215,
pole Kabiba. Cena 13 dolarů za barel, vytěženo 383 barelů, celkem 4979.00
dolarů. 23. ledna 2016.

Knížka pod titulkem „Jak svádět ideální boj proti zločineckému Asadovu
režimu“ a páska sebevražedného teroristy.

Knížka byla otištěna v Istanbulu a nalezena v nemocnici v Šaddadí, kterou
bojovníci IS udržovali dokonce i poté, co bylo osvobozeno celé město.

Dokument s dodacími listy na prodej neočištěné ropy v tunách z vrtu
Rižura. Cena $70/tuna, celkově 19,18 tuny, celkem $1342.60. 23. leden 2016.

Dokumenty s dodacími listy na prodej neočištěné ropy nalezené na podlaze
bytu jednoho z velitelů IS.

Zdroj: sputniknews.com

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ve Finsku vzali Rusce dvanáctiletou dceru, sdělil ochránce lidských práv

Pracovníci sociální služby vzali dvanáctiletou dceru ruské občance
žijící ve Finsku, sdělil novinářům ochránce lidských práv Johan
Bäckman.

Podle jeho slov, Ruska žije ve Finsku s manželem Finem v městě Rakula. „Mají
dvě dcery, devítiletou a dvanáctiletou. Žádný rodinný konflikt není.
Starší dceru vzali bez oznámení ze školy koncem října a již předali
adoptivním rodičům, protože ji matka údajně „plácla tričkem," praví
se v zprávě ochránce lidských práv.

Případy odebrání dětí Rusům finskými sociálními službami se stávají
pravidelně. Předtím vzbudil velký ohlas případ Rusky Anastasie Zavgorodné,
které zaměstnanci sociální služby odebrali čtyři děti kvůli podezření
z násilí vůči nim. V roce 2015 informoval Pavel Astachov, tehdejší
dětský ombudsman, že v důsledku aktivit finských sociálních služeb
přišlo o děti více než 50 ruských matek. Dnes je jich ještě víc.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Komentátor z Reflexu má vážné podezření ohledně Michala Horáčka.
Dokonale by si prý sedl s Tomášem Halíkem

Komentátor Viliam Buchert se ve svém komentáři pro server Reflex.cz
zaměřil na prezidentského kandidáta Michala Horáčka. „Prezentuje se jako
pan Dokonalý. To je více než podezřelé,“ uvádí.

Buchert se vrací k Horáčkově oznámení kandidatury na prezidenta, kdy jej
zaskočila jedna věc – zdánlivá dokonalost ve všem, co říká a dělá.
„To je vždy podezřelé, a tak jsem se (vlastně po jeho výzvách)
několikrát vydal na jeho stránku a pečlivě vše prostudoval. Výsledek?
Velké rozpaky. Horáček se totiž rovnou pasoval na žijícího světce,“
konstatuje muž, který v minulosti kandidoval na pozici senátora za STAN a TOP
09.

Podle jeho názoru by si Češi snad ani nezasloužili mít tak dokonalého
člověka na Pražském hradě. „Být ženou, ihned se do Horáčka zamiluji.
Úspěšný, bohatý, zdravý, chytrý, hodný, pěkně ustrojený a oblečený,
všemu rozumí, na všechno zná odpověď. pan Dokonalý,“ uvádí ironicky
Buchert. A dodává, že být voličem, zbystří.

„Je zjevné, že za skvěle vybudovanou fasádou musí existovat i obyčejné
lidské slabiny. A ty se nakonec vždy objeví a projeví. Pak to bývá
nepříjemné překvapení,“ sděluje s tím, že při čtení stránky
Michala Horáčka se objevují i rozpaky. „Michal Horáček by klidně mohl
hrát stejné roboty, jaké vidíme v právě běžících populárních
seriálech Humans a Westworld. Jsou neohrožení a lidské slabosti hravě
překonají,“ sděluje. Původní text ZDE. Voličům Horáček podle Bucherta
ve svém programu naznačuje, že rozumí úplně všemu. „Dokonce jednu celou
část v něm věnuje ‚dopravní infrastruktuře‘, jako kdyby prezident měl
jakýkoli, co i jen minimální vliv na Ředitelství silnic a dálnic a
podobné organizace. Jen úvod programu má 7 256 znaků s mezerami. Nechci
našeho známého textaře zklamat, ale to je neúnosná délka. Číst to
může jen někdo jako já, protože jsem si to dal jako ‚pracovní studijní
úkol‘,“ komentuje. „Nekonečná a po chvilce nudící hra se slovíčky (spíše
jde ale o slovíčkaření), kterou v programu vidíme, nepatří do výbavy
prezidenta. Nic takového tato země nepotřebuje. Je to typická prezentace
salónní politiky, o které se dá donekonečna diskutovat v kavárně či při
sklence vína, ale voliče moc neosloví,“ domnívá se a dodává, že
Horáčkovi chybí ideový étos. „Tím se vyznačují také Donald Trump,
Hillary Clintonová či slovenský prezident Andrej Kiska. Postrádá ho i
populární, ale zcela neuchopitelný italský komik a politik Beppe Grillo nebo
Andrej Babiš,“ myslí si Buchert. Tito lidé podle něj nejsou ani vpravo,
ani vlevo. „Co skutečně chtějí, zůstává zastřeno. Je to dnes módní a
dosahují se s tím úspěchy. Jinak se tomu říká i populismus. U Horáčka
je ještě zahalen do rádoby intelektuálského oblečku. Přidat pár slov o
milosrdenství a usebrání a mohl by kandidovat společně s knězem Tomášem
Halíkem,“ uzavřel.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Britské MZV potvrdilo svůj nesmlouvavý postoj v otázce sankcí vůči Rusku

Britský ministr zahraničních věcí Philip Hammond prohlásil, že Londýn
nehodlá ustoupit od svého kategorického postoje v otázce sankcí vůči
Rusku, a vyzval, aby „vrátilo Krym“.

Proti Ruské federaci byly vyhlášeny tři balíčky sankcí Evropské unie.
Jako první byly zavedeny individuální sankce proti občanům RF a Ukrajiny,
kteří jsou podle Evropské unie zodpovědní za podlomení územní
celistvosti Ukrajiny, tyto sankce byly 10. března prodlouženy do 15. září
roku 2016. Sektorální omezující opatření proti Rusku, tak zvané
ekonomické sankce, platí do 31. července roku 2016 a sankce proti Krymu —
do 23. června 2016.

Hammond znovu označil akce Ruska za „agresi". „A tváří v tvář této
agresi musíme být jednotní při ochraně našich hodnot", řekl britský
ministr a vyzval Rusko, aby „vrátilo Krym".

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Herman a Šlechtová otevřeli Centrum stavitelského dědictví

Za účasti ministra kultury Daniela Hermana (KDU-ČSL) a ministryně pro
místní rozvoj Karly Šlechtové (ANO) bylo v sobotu v budovách bývalého
hospodářského zázemí kláštera v Plasích na severním Plzeňsku otevřeno
Centrum stavitelského dědictví. Tímto areálem se o plných 30 procent
rozrostlo Národní technické muzeum, které převzalo zdejší objekty v roce
2008 ve velmi zuboženém stavu. Jak ve svém projevu uvedla mi mistryně
Šlechtová, projekt za 333 miliónů by nemohl existovat bez evropských peněz,
které se zde, na rozdíl od jiných případů, použily velmi účelně.
Taktéž ministr Herman horoval za EU a evropské fondy.

„Je velmi příjemné, když člověk mohl zažít dobu destrukce, která je
vystřídána dobou znovuzrození,“ uvedl na začátku svého projevu ministr
kultury Herman. „Je to jedinečný úkol nás všech, abychom dědictví,
které jsme přijali po našich předcích, nejenom s náležitou láskou
opečovávali, ale také je předávali dál. Nedaří se to samo – ono nějak
se to udělá – jsou to konkrétní lidé, kteří za jakýmkoliv takovým
projektem stojí. Tady vidíme, jak velmi důležité je, že jsme součástí
EU. Evropské fondy, to je obrovská pomoc, obrovský přínos…jsme
součástí kulturního srdce Evropy.“

Vše je v našich rukách

V další části své řeči pak poděkoval ministryni Šlechtové za
excelentní spolupráci mezi resorty. „Ani kultura nemůže žít jen z vůně
květin. Tyto exponáty, které se zde ukazují, dokazují, jak vysoká úroveň
technických znalostí a dovedností v této zemi vždycky byla. Přehnaly se
různé bouře, ale také odešly a je v našich rukách, aby budoucnost byla
stejně skvělá, jako byla ta minulost, na kterou můžeme být právem hrdi.
Dnes nejsou žádní oni, kteří tahají za nějaké nitky. Je to v našich
rukách. Svoboda je obrovským darem, nenechme si ho nikdy vzít a snažme se
ten prostor svobody vyplňovat obsahem pozitivním, konstruktivním,“ ukončil
svůj projev Daniel Herman.

Bezmyšlenkové utrácení fondů nepomohlo památkám

Ministryně pro místní rozvoj ocenila tento největší projekt v Plzeňském
kraji. „Někdo říká, že evropské fondy jsou k ničemu, běžme pryč z
Unie, ale podívejte se zde. Kdybychom neměli evropské peníze na tento
projekt, tak by nikdy neexistoval. Musím říci, že nejsem fanda toho, jak se
tu utrácely evropské peníze za minulé období, to znamená v letech 2007 až
2013. Myslím si, že kdybychom ty peníze dávali právě do těchto památek,
kterých je v České republice opravdu mnoho, místo aqvaparků, golfových
hřišť, místo dalších věcí, které nepotřebujeme financovat z fondů,
tak spousta památek by žila svým životem,“ přisolila si na některá až
nesmyslné projekty ministryně Šlachtová. „Jsem velmi ráda, že Národní
technické muzeum rozšířilo své kapacity mimo Prahu. Potřebujeme
návštěvnost a jsem velmi ráda, že v celém tomto projektu je i vzdělanost,
protože potřebujeme vzdělávání našich dětí. Musíme sem dostat školy,
abychom ukázali interaktivní místa, na která si děti mohou sáhnout.“

Korekce ve stokorunách

K Zákonu o veřejných zakázkách pak jen stručně uvedla: „…já doufám,
když už tento projekt prošel devíti kontrolami, téměř s nulovou korekcí,
protože ty v současné době činí 2400 korun,“ vyvolala smích u stovek
přítomných hostů, mezi kterými absentovala krajská reprezentace, ale i
zákonodárci. To je podle některých přítomných, jak ParlamentniListy.cz
zaslechly v kuloárech, neúcta ke zdejší vykonané práci a povýšenecké
chování některých elit, které se možná spíše připravovaly na večerní
fotbalový mač plzeňské Viktorky.

„Jsme připraveni pomoci v situacích, kdy přijdou ještě další
případné kontroly a audity,“ povzbudila přítomné na závěr svého
krátkého vystoupení ministryně Karla Šlechtová.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Publicistka: Kdo pomůže Kurdům, aby se z Afrínu stalo pro Erdogana to, co
pro Hitlera Stalingrad?

„Kurdský Jindires je Guernicou dnešních dnů,“ srovnává překladatelka
a publicistka Jana Maříková letošní boje v kurdské provincii Afrín s
občanskou válkou ve Španělsku, která bezprostředně předcházela 2.
světové válce.

V sobotu 10. března večer se jednotky turecké armády posílené o čerstvé
džihádisty z Al-Káidy a bývalého Islámského státu (IS) dostaly na
vzdálenost pouhých 2 km od města Afrín, které je metropolí stejnojmenné
kurdské provincie na severu Sýrie. Podle Kerema Schambergera, který se v
posledních dnech přesunul do blízkosti míst bojů, jsou vesnice a
předměstí kolem Afrínu nepřetržitě bombardovány tureckými bojovými
letadly a tanky. „Pokud OSN a mezinárodní síly nezasáhnou okamžitě,
civilní masakr je nevyhnutelný,“ řekl jeden z vedoucích představitelů
kurdských obcí v Německu Ali Ertan Toprak. Kurdská zastřešující
organizace KCDK-E, která působí po celé Evropě, vyzývá v této kritické
fázi lidi, kteří cítí s osudem Kurdů v Afrínu, aby vyšli do ulic a
přitáhli konečně pozornost evropské veřejnosti a politiků k situaci v
Afrínu.

Město Afrín se čím dál více podobá sovětskému Stalingradu koncem roku
1942. Turecká armáda podporovaná džihádisty, kteří k ní přeběhli z
teroristické organizace IS, třetí měsíc město systematicky bombarduje
letecky i těžkým dělostřelectvem. Útočí na město plošně. Nikoli na
vojenské cíle, ale kobercovou metodou. Podle dnešního platného stavu
Ženevských konvencí o pravidlech vedení války jde o válečný zločin.
Stejnou taktiku použila nacistická 6. armáda vedená u Stalingradu
pozdějším polním maršálem Fridrichem Paulusem. Než se odvážila do
města vstoupit, tak jej proměnila v hromadu trosek.

Mluvčí kurdské samosprávy Afrínu Asya Abdullah v rozhovoru pro TV stanici
ANF uvedla, že Kurdové odmítají opustit své domovy. „Neodejdeme. Nemáme
kam. Toto je naše země a náš domov a budeme o něj bojovat,“ prohlásila
Abdullah. V nejbližších dnech tedy bohužel lze očekávat krvavou bitvu o
město. Ve stylu Stalingradu.

Minulý týden se mezi útočícími Turky a džihádisty na jedné straně a
bránícími se Kurdy na druhé straně odehrávaly nejtěžší boje u města
Jindires. Jde o klíčový komunikační uzel, kterým Kurdové dodávali do
Afrínu potraviny, vodu, léky, munici a posily. Přes toto místo byli také z
obleženého města evakuováni těžce ranění, které není možno na místě
léčit. I současný osud tohoto donedávna třináctisícového města má
svoji historickou paralelu. Je jí baskické město Guernica. V rámci
občanské války ve Španělsku je v roce 1937 vybombardovala letadla Legie
Kondor nacistické Luftwaffe, která bojovala po boku fašistického diktátora
Francisca Franca proti republikánům. V den konání trhu. Dva dny na to
Guernicu obsadily falangistické oddíly generála Franca.

Na motivy hrůz historicky prvního leteckého útoku na civilisty, který v
podstatě předznamenal osud mnoha měst – včetně německých – během 2.
světové války, namaloval slavný španělský malíř Pablo Picasso světově
proslulý obraz.

Opět německé zbraně

Jindires připomíná Guernicu a španělskou občanskou válku hned několik
faktory. Jako tehdy na Basky, tak dnes na Kurdy dopadají německé letecké
bomby a těžké dělostřelecké granáty. Na vojáky i civilisty bez
rozlišení. Tureckou armádu zbraněmi a municí zásobují německé zbrojní
firmy. Stejně jako fašistické oddíly generála Franca, které svrhly
legální demokratickou vládu ve Španělsku. Opakovaně bylo prokázáno, že
přes Turecko se zbraně a munice západní provenience dostávaly do rukou
džihádistických teroristů z IS. Bohužel včetně zbraní, které pocházely
ze skladů Armády ČR. V Německu ani u nás za to nikdo nikdy nebyl policejně
vyšetřován. Natož odsouzen. V pátek 9. března však německá policie na
žádost Turecka provedla razie a zahájila vyšetřování dvou německých
firem, které jsou Turky podezírány ze spolupráce s dříve legální a dnes
zakázanou politickou stranou Kurdská strana pracujících (PKK).

Interbrigadisté tehdy a dnes

Po boku španělských demokratů bojovali a umírali v občanské válce
zahraniční dobrovolníci – interbrigadisté. Včetně asi dvou tisíc
Čechoslováků, kteří věděli, že u Madridu a Barcelony se bojovalo i za
Prahu. Řada interbrigadistů z Francie a dalších zemí a jejich rodin za to
doma čelila policejní perzekuci. Když demokraté občanskou válku prohráli,
tak interbrigadisté, kterým se podařilo se stáhnout do Francie, byli v zemi
galského kohouta internováni. Včetně Francouzů, kteří byli postaveni
před vojenské soudy a hrozilo jim mnoho let žaláře za službu v cizí
armádě. Z internačních táborů se dostali poté, kdy nacisté, kteří
podporovali v občanské válce Franca, zahájili 2. světovou válku útokem na
Polsko. Tou dobou už Československo neexistovalo. Na území Čech a Moravy
nacisté vyhlásili Protektorát, stanné právo a nastalo odvážení
nepohodlných lidí do koncentračních táborů. I na Francii krátce nato
došlo. Německý blitzkrieg se přes Holandsko a Belgii převalil do Francie. V
tu chvíli byli čeští interbrigadisté z internace propuštěni a zařazeni v
rámci Cizinecké legie do francouzské armády. Po porážce Francouzů
přešli k Britům nebo do SSSR. Později se mnoho z nich vyznamenalo v letecké
bitvě o Británii a v pozemních bitvách u Tobruku, El Alameinu, nebo u
Charkova či Sokolova. Někteří se dokázali přes bitvu v Dukelském
průsmyku probít až domů do vlasti.

Ti, co vidí do budoucna

I dnes v řadách kurdských Lidových obranných jednotek (YPG) bojují a
umírají dobrovolníci z různých zemí světa. 24. února padl kromě
dalších „interbrigadistů“ při obraně Jindires Hauknur Hilmarsson –
jeden z lídrů islandské nenásilné demokratické „revoluce“ z roku 2008.
Když došlo k finanční krizi v roce 2008 a krachu islandských bank,
tehdejší vláda premiéra Geira Haarda zkrachovalé banky zestátnila. Na
nátlak EU převzala státní záruky za vklady evropských firem v těchto
bankách. Vyhlásila program úsporných opatření, který by drasticky postihl
domácí obyvatelstvo. Hilmarrson spolu se skupinou aktivistů sebral pod petici
žádající vyhlášení referenda 56 tisíc podpisů. V referendu byl 93 %
hlasů odmítnut „úsporný plán“ podobný tomu, který byl aplikován pod
tlakem EU v Řecku. Vláda rezignovala a byly vyhlášeny nové volby. Před
volbami odstupující vláda ještě stihla podat přihlášku do EU.

Z voleb vzešlá vláda premiérky Jóhanny Sigurð iniciovala rozsáhlé
policejní vyšetřování příčin bankovního krachu. Vyšetřováni byli jak
bývalý premiér Geir Haarde a šéf centrální islandské banky David Oddsson,
tak i šéfové zkrachovalých bank. Za podvody na finančním trhu byli k mnoha
letům vězení odsouzeni šéfové dvou největších islandských bank
Sigurjón Arnason a Ivara Gudjonsson a řada „menších ryb“. Šlo o jediný
případ na Západě, kdy byli potrestáni vězením a propadnutím majetku
někteří z „banksterů“, kteří způsobili celosvětovou hospodářskou
krizi. Několik let trvající nátlak Velké Británie, Holandska, Německa a
Itálie, aby Island zaplatil 5 miliard eur firmám z EU, které „investovaly“
přes islandské banky do pochybných cenných papírů, nakonec způsobil, že
v roce 2015 Islanďané v referendu odhlasovali stažení své přihlášky do
EU.

Dnes je Island znovu prosperující ekonomikou. Na rozdíl od Řecka, které se
diktátu EU podvolilo a po sérii drastických úsporných opatření je ještě
zadluženější než před krizí a ještě bylo okradeno o majetek, který
privatizovaly německé firmy. Postup Islanďanů ocenil i nositel Nobelovy ceny
za ekonomii Joseph Stiglitz, který při hodnocení řešení finanční krize z
roku 2008 prohlásil: „To, co udělal Island, je správně. Bylo by špatně
zatěžovat budoucí generace chybami finančního systému.“ Jeden z u nás
neznámých, ale ve světě proslulých islandských národních hrdinů,
kteří zachránili svoji zemi před vydrancováním „finančními žraloky“
z EU, i později prokázal, že „vidí dopředu“.

Erdogan jako reinkarnace Hitlera

Stejně jako českoslovenští interbrigadisté v letech 1936-1939 letos odešel
bojovat do Afrínu proti agresi turecké armády, kterou nařídil obdivovatel
nacistického vůdce Adolfa Hitlera turecký prezident Recep Erdogan. Život
Hauknura Hilmarssona tam však ve 32 letech bohužel skončil. Není však
jediný. Z Islandu, Švýcarska, Belgie, Německa, Francie odešli napadeným
Kurdům na pomoc tisíce lidí, kteří stejně jako před 2. světovou válkou
interbrigadisté vidí nebezpečí, které představuje Erdoganův režim v
Turecku. A chápou, že dnes se bojuje u Afrínu, a obrazně řečeno „zítra“
to může být Bělehrad, Budapešť či Vídeň. Tam všude už v minulosti
řádily turecké vojenské jednotky. Ve 13. až 17. století.

A protože s jídlem roste chuť, tak minulý týden začaly vojenské lodě
turecké armády provádět námořní blokádu řecké části Kypru. Tedy
členské země EU. A stejně jako v případě Kurdů zbytek evropských vlád
mlčí. To je ta solidarita v rámci EU, kterou se nám dnes a denně eurokraté
snaží natlouct do hlav.

Část Evropanů – bohužel nikoli politiků v čele vlád – už o
nebezpečnosti Erdoganovy diktatury přesvědčila migrační krize v roce 2015.
Při ní Turecko vyslalo do EU přes 2 miliony migrantů, z nichž nemalá
část dnes vraždí, znásilňuje, loupí, krade a dealuje drogy i v
metropolích jako Berlín, Brusel či Paříž.

Genocida ve stylu SS

V městě Jindires Kurdové vzdorovali ručními zbraněmi tureckým tankům a
bombardérům rovných 50 dnů. V sobotu večer Jindires po hrdinné obraně do
posledního muže a poslední ženy padl. Turecká armáda následně postoupila
údolím Kene Gewrké do hloubky 6 km do vnitrozemí provincie Afrín. Při
postupu vraždila Kurdy – včetně civilistů. Na FB byla v noci na neděli
zveřejněna videa, na nichž příslušníci turecké armády a IS popravují
kulomety spoutané vesničany v dobytých vesnicích. Videa si točí sami tito
váleční zločinci, kteří se jimi na internetu chlubí. Stejně postupovala
za 2. světové války Einsatzkomanda SS na dobytých územích v dnešním
Bělorusku, Ukrajině a Rusku.

Kurdové v Afrínu se turecké a džihádistické invazi brání stejně
statečně jako Sověti ve Stalingradu. Bojuje se o každý metr půdy, o
každý pahorek či skálu. Muži i ženy z kurdských milicí YPG a YPJ
zuřivě brání každý dům, stodolu či jiný objekt. Proti moderním
letadlům a těžké obrněné technice německé a americké výroby bojují
ručními zbraněmi.

Městu Afrín poskytují určitou míru ochrany hory táhnoucí se od severu k
západu a hory na jihovýchodě, které jsou pro těžkou techniku, jako jsou
tanky, špatně prostupné. V těchto místech se Kurdům daří Turky a
džihádisty zadržovat. Pomocí protitankových a protiletadlových řízených
střel se jim podařilo zničit několik tanků, těžkých houfnic a sestřelit
několik vrtulníků a letadel. Na pomoc afrínským Kurdům se do oblasti
stahují i jednotky, které po boku západních spojenců a irácké armády
bojovaly úspěšně proti irácké odnoži IS. A pomohly od džihádistů
osvobodit řadu iráckých měst a vesnic. Po stažení kurdských jednotek z
Iráku musela mezinárodní koalice vedená US Army a iráckou armádou v boji
proti IS vyhlásit „operační přestávku“. Tak zdatnými spojenci v boji
proti džihádistům Kurdové jsou.

Kurdům však chybí letecké krytí proti bombardování. A potřebovali by
nutně dělostřelectvo, aby mohli zastavit postup Turků a džihádistů ze
severovýchodu a z jihovýchodu, který hrozí území bráněné Kurdy
rozetnout na dvě části. Minulý týden se jim na pomoc vydali i vojáci
syrské vládní armády. Během soboty však byli ve vzdálenosti asi 30 km od
míst, kde Kurdové čelí nejhorší bojové situaci. A bohužel za členitými
horami.

Pešmergové v ohni dvou front

Afrínským přispěchali na pomoc i Pešmergové, kteří po úspěšném
referendu vyhlásili na severu Iráku nezávislý Kurdistán. Referendum
proběhlo v souladu s iráckou ústavou, na jejíž tvorbě se pešmergští
Kurdové podíleli. Zatím však tento stát není mezinárodně uznán. Ve
čtvrtek 8. března se však Kurdové po zradě Rusů, kteří se z oblasti
Afrínu vojensky stáhli den před tureckou agresí, dočkali dalšího
nemilého překvapení. Po přerušení bojů proti IS v rámci mezinárodní
koalice představitelé irácké armády začali jednat s tureckými generály o
možnosti společného útoku na nezávislé Pešmergy.

Světová islámská revoluce

Podobně jako Hitler je Erdogan schopen se spojit s kýmkoli, když mu to
přinese okamžitý vojenský prospěch. Stejně jako v případě Hitlera už
se však jak Američané, tak i Rusové stihli přesvědčit, že pro Erdogana
má dohoda s nemuslimem cenu „hajzlpapíru“. Šéf turecké zpravodajské
služby MIT Hakan Fidan před časem vyhlásil, že Turecko začalo a povede
novou světovou muslimskou revoluci. Sám Erdogan se rád svými blízkými
nechává titulovat jako chalífa. Plné označení, které v arabštině zní
„chalífat rasúl Alláh“ – náměstek posla Božího, má význam
celosvětového vůdce muslimů. Chalífa měl v muslimském světě v minulosti
podobné pravomoci, jaké má v rámci katolické církve papež, který se
rovněž označuje za náměstka Kristova na zemi. Tedy duchovní vůdce.
Papežové ve středověku byli vedle duchovní funkce i světskými pány řady
území v Itálii. Stejně tak posledním uznávaným chalífou byl osmanský
sultán Abdulahmecid II. Jeho funkce však byla zrušena po vyhlášení
sekulární Turecké republiky Mustafou Kamalem řečeným Atatürk v roce 1923.
Rok nato byl Abdulahmecid II. zavražděn v sultánském paláci Topkapi
atentátníkem z arabského, pro muslimy posvátného města Mekky.

Poslední chalífa

Za chalífu se v roce 2014 prohlásil vůdce Islámského státu Abú Bakr
al-Bagdádí, který byl v roce 2017 zabit při náletu ruských letadel Su-34 u
města Rakká, jež bylo považováno za hlavní město Islámského státu. Od
loňska Erdogan při veřejných vystoupeních rád odkazuje na Osmanskou
říši. A rovněž mluví o budoucí světovládě islámu. Jím nastolený
režim po nezdařeném vojenském převratu v roce 2016 odbourává sekulární
prvky ze společnosti. V loňském roce prosazená nová turecká ústava
prezidentskými pravomocemi nápadně připomíná uspořádání v Německu po
požáru Reichstagu. Erdogan dokonce veřejně přiznal, že se při jejím
psaní inspiroval Zmocňovacím zákonem, kterým Hitler uchopil v Německu
diktátorské pravomoci. A které vedly k vyhlášení tzv. Norimberských
rasových zákonů, podle nichž byl uskutečňován holocaust.

Podle legend hojně rozšířených mezi muslimy má jednou přijít dvanáctý
chalífa, který rozpoutá poslední džihád. Celosvětovou válku, v níž
muslimové vyhladí všechny, kteří nevěří v Alláha a jeho proroka
Mohameda. Pokud bychom samozvaného al-Bagdádího počítali mezi chalífy, tak
by měl pořadové číslo 11. Pokud by za něj byl uznán i Erdogan, tak se
jako nemuslimové máme opravdu nač „těšit“.

V roce 2017 Erdogan vyhlásil seznam firem, které jsou podezřelé ze
spolupráce s teroristickými organizacemi. Podle zvláštního zákona o boji
proti terorismu takovou firmu může nechat zestátnit. Za teroristy Turecko
nepovažuje IS, ale dříve legální a parlamentní Stranu kurdských
pracujících (PKK). Na Erdoganově seznamu je několik set dceřiných firem
západních nadnárodních gigantů. Pro výstrahu všem nechal Erdogan
zestátnit továrnu na výrobu autobusů Mercedes. Místo toho, aby západ na
Turecko uvalil embargo, jako se to po znárodnění v roce 1948 stalo
Českolovensku, se Západ tureckého diktátora zalekl. Nyní dokonce hrozí
zestátnění dvou německých firem v Německu – v Severním Porýní. Na
základě žádosti Turků a německého zákona o trestní odpovědnosti firem,
který vznikl podle nařízení z Bruselu.

Těžko říci, čeho se kancléřka Merkelová bojí od Turků více. Jestli
vypuštění další milionové vlny migrantů, nebo dalšího zestátňování
poboček západních firem v Turecku. Faktem však je, že Západ vůči
bezohlednému diktátorovi a nyní i válečnému zločinci Recepu Erdoganovi
uplatňuje stejnou politiku appeasementu jako Francouzi a Britové vůči
Hitlerovi, kterému v roce 1938 na mnichovské konferenci obětovali
Českovensko. Po zbabělém stažení ruské vojenské základny z Afrínu den
před tureckou agresí bohužel totéž platí i pro Rusko, které se v
posledních letech zdálo být garantem postupného budování míru v mnoha
oblastech.

Otázkou je, kdo nyní může pomoci Kurdům. Obránci Afrínu a potenciálně i
Pešmergové potřebují nutně ke svému přežití vyzbrojit moderními
protitankovými a protileteckými zbraněmi a dostatkem munice. Při válce s IS
Kurdové předvedli, že dobře vyzbrojení dokáží neuvěřitelné věci.
Západní i východní koalice by bez jejich pomoci dosavadní vítězství
proti IS nezískala. Západ i Rusové se však Erdoganem nechávají držet v
šachu. Ať už kvůli ekonomickým zájmům, nebo proto, že si nechtějí
Turecko vojensky znepřátelit. Kvůli tomu, že ovládá vstup do Černého
moře. Rusové si navíc nechtějí znepřátelit ani Irák a Írán, jejichž
vzdušný prostor využívají při přeletu na své základny v Sýrii. Zatím
to vypadá, že Kurdy nechávají v „bažině“. I když pešmergští
Kurdové loni podepsali s ruským Rosněftem dohody o společné těžbě ropy.
A je to obrovský kontrakt, o který stál i Exxon Mobil, v němž dříve
pracoval dnešní US ministr zahraničí Rex Tillerson. Zatím však Kurdům
nepomáhají.

Dva po staletí bité národy

Jako spojenec Kurdů se nyní chová pouze Izrael, který v jejich prospěch
intervenuje v Moskvě i Bruselu. Pokud by dodal, nebo zprostředkoval dodávky
moderních zbraní, tak by se situace na frontě mohla rázem otočit. A Turci i
džihádisté by mohli být vyhnáni zpět za turecké hranice. Možná by to
ani nemusela být oficiální státní dodávka. Je známo, že izraelská
tajná služba Mossad dokázala řadu let přes prostředníky zásobovat
zbraněmi i municí obě strany irácko-íránské války. Izraeli totiž
vyhovovalo, že se oba „perou“ vzájemně, a nemají chuť si to rozdat
vojensky s ním.

A co Čína?

Tím, kdo změní situaci na bojišti, by mohla být i Čína. Čína již
několik let plánuje a od roku 2015 buduje sítě obchodních cest napříč
Asií a Evropou. Nazývá je Nová Hedvábná stezka. Její severní větev má
vést přes Rusko a postsovětské státy. Na jižní trasu má být napojena
také Indie a má vést přes Irán a Irák. Na první pohled se může zdát,
že v jejím zájmu není vznik nezávislého Kurdistánu. Za místo, kde
Kurdové tvoří národnostní většinu a kde by jednou Kurdistán mohl
vniknout, lze považovat oblasti nacházející se na severu Sýrie, východě
Turecka, severu Iráku a Íránu. Tedy v pásu, kde Čína plánuje část Nové
Hedvábné stezky vybudovat. Je ovšem otázka, co je pro Čínu výhodné. Zda
neustálý chaos, který v Iráku panuje od americké invaze, nebo jeho rozpad a
vznik aspoň části Kurdistánu. Zvláště pokud by to byl spřátelený stát.
A tím by se mohl stát právě za pomoci dodávek zbraní.

Na Západě toho o čínské zbrojní výrobě není mnoho známo. Číňané se
v této oblasti chovají dost tajnůstkářsky. Už však zveřejnili, že mají
podobný stealth stíhací letoun, jako mají USA v F22 Raptor a Rusové Su57.
Téměř všechny firmy světa už se stihly přesvědčit, že Čínané
umějí cokoliv okopírovat a ve velkém to vyrábět. A že si s autorskými
právy „hlavu nelámou“. Je tedy možné, že by Kurdům mohli dodat
špičkové protitankové a protiletadlové systémy, které nutně potřebují,
aby se Turkům ubránili. Opět by to nemuselo být oficiálně, ale třeba
cestou Triád, což je čínská obdoba mafie, a jejich partnerů. Tyto metody
Číňané používají k ovládnutí nerostného bohatství v Africe.

Je tu však ještě jeden faktor, který by čínskou pomoc Kurdům mohl
výrazně podpořit. V roce 2017 čínská státní ropná společnost CEFC
kapitálově vstoupila do ruského Rosněftu. Společně pak ovládly
největší indickou ropnou společnost ONGC. Čímž se z Rosněftu stal
největší ropný gigant na světě, který těžbou předstihl i dosud
největší americký Exxon. A Rosněft se dohodl s Pešmergy na společné
těžbě v okolí Mosulu. Ropá má směřovat přes Rusko do Číny. Stavba
ropovodu už letos byla zahájena.

Modlitba za Afrín

Doufám, že Kurdové agresory nakonec odrazí a svoji svobodu uhájí. Ať už
jim v tom pomůže kdokoli. Doufám, že se nakonec někdo najde. Zatím se
však nesmíme mlčky stydět. Musíme křičet, upozorňovat na válečné
zločiny, usvědčovat naše politiky z pokrytectví. Hlavně nepřijmout jako
fakt, že Kurdové nemají právo nejen na vlastní stát, ale ani na život.

Je smutným osudem tzv. civilizovaného světa, že pláče nad minulými
masakry a genocidami, ale proti současným nic nedělá.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Děsivé a šílené. EU založila armádu, která může brutálně násilím
potlačovat odpor lidí v členských státech i u nás. A chystá se nové
rozdělení imigrantů. Diplomat od Okamury varuje

ROZHOVOR Zahraniční expert hnutí SPD, bývalý diplomat a poslanec Jiří
Kobza varuje před věcmi ze zahraničí, především z Bruselu, které se na
nás valí. Jde o imigranty, budování euroarmády, která může potlačovat
odpor v členských státech, smlouvu CETA, která dává obrovskou moc
nadnárodním korporacím, a další věci.

Spisovatel Benjamin Kuras nedávno napsal, že „za zády parlamentu, s
vyloučením veřejnosti a za mediální lhostejnosti podepsali ministři
Stropnický a Zaorálek dokument, jenž tuto odcházející a už nikým
nepodporovanou vládu povyšuje na nejzrádnější od partičky Husák, Biľak
a spol. Tamty aspoň můžeme omluvit tím, že měli v zádech hlavně
okupačních armád. Tito svobodně okupační armády spoluvytvářejí
odevzdáním obrany země do rukou stále víc totalitnějící EU.“ Hovoří
o podpisu „Permanentní strukturované kooperace“ (PESCO), na jejímž
základě má vzniknout euroarmáda. Co si o celé věci myslíte?

Vzhledem k tomu, že tento projekt (PESCO) podle všeho připravovali lidé,
kteří nemají nejmenší představu, jak by taková euroarmáda měla a mohla
fungovat, považuji to (po diskusích s našimi vojenskými odborníky) za zcela
iluzorní až scestný projekt.

Naše představa obrany ČR, tedy představa SPD, vychází z vlastní funkční
vševojskové armády, která se bude účastnit kolektivní obrany v
součinnosti s armádami dalších zemí (zejména V4+), ale pod samostatným
českým velením.

Jiná dimenze PESCO je politicko-ekonomická, protože zbavuje ČR dalšího
dílu samostatnosti a svéprávnosti. Už jenom nutnost povolit na našem
území přítomnost cizích armád vyvolává u mnoha spoluobčanů
skřípění zubů. Nesmíme zapomenout ani na fakt, že jakoukoliv podobnou
dohodu musejí schválit sněmovna a senát, neřku-li, že podle pohledu SPD by
měla být předmětem celonárodního referenda. Domnívám se proto, že by
celou záležitost měla vyšetřit speciální parlamentní komise a
případně soud, abychom zjistili, proč došlo k tak flagrantnímu porušení
zásad parlamentní demokracie ČR.

V cílech „posílení obrany a bezpečnosti“ projektu PESCO chybí
ujasnění, před čím nás vlastně má bránit a co si představuje pod
pojmem bezpečnost. Benjamin Kuras varuje, že „bruselští vladaři se už
obávají, že ten ‚pravicový extremismus‘ by mohl přerůst v
organizovanou domobranu. A na tu potřebuje zavčas mít připravenu ‚bratrskou
pomoc‘ členským zemím, kde by mohla vypuknout…

Souhlasím s panem Kurasem, že bez definice nepřítele a ohrožení vůbec
dostává EU volnou ruku provádět na našem území a s naší armádou, co se
jí zlíbí. S tím se opravdu nemohu ztotožnit. Rovněž možnost použít
cizí armády k potlačení vzpoury obyvatel se (po zkušenostech z Katalánska,
kdy místní policie odmítla brutálně zasáhnout proti obyvatelům, a tak tam
madridská vláda poslala útvary z jiných provincií, které jednaly s
neslýchanou krutostí) zdá být velice pravděpodobným vývojem, který mne
děsí. Obávám se, že s tím souvisejí i onen šílený zákon o zbraních a
snaha o odzbrojení obyvatelstva ČR.

Andrej Babiš a jeho ANO se verbálně ostře pouštějí do kritiky EU, pokud
jde o migrační krizi a kvóty a hovoří o obraně národních zájmů, na
druhé straně jinak Evropskou unii chválí, ANO je v jedné z nejvíc
prounijních evropských stran – evropských liberálů Guye. Verhofstada,
politiku Bruselu podporuje Věra Jourová z ANO, Robert Pelikán chtěl odpůrce
islámu zavírat do vězení, Babiš chtěl do ČR pozvat Sorosovu univerzitu,
přátelí se s Madeleine Albrightovou, chválil Macrona, Adriana Krnáčová
pracovala pro Sorose… Viktor Orbán Sorose obviňuje z toho, že stojí za
plány na masovu imigraci… Takže jak je to podle vás s postojem Babiše a
hnutí ANO doopravdy?

Omlouvám se, ale to je snad otázka pro pana Babiše, nikoliv pro mne. Určitě
mne ale budou jeho odpovědi velice zajímat.

Nyní poněkud utichlo informování o migrační krizi. Kvóty už jsou podle
vyjádření Tuska a dalších představitelů Bruselu minulostí… Sledujete
nadále vývoj kolem migrace. Znamená to, že už se nemáme čeho bát a
bouře je zažehnána, nebo se na nás něco chystá a žene?

Zažehnána rozhodně není. Kancléřka Merkelová svou blouznící rétorikou
uvedla do pohybu miliony lidí a teď se zoufale snaží tento problém
exportovat dále na východ. Proč jinak by se chystal dodatek dublinských
dohod (takzvaný Dublin 4) a pod záštitou ochrany lidských práv v OSN
podobný projekt vnucování imigrantů i těm, kteří je nechtějí nebo
nemohou přijmout?

Můžeme snad považovat za zažehnání krize, když se ve Francii otevřeně
mluví o nutnosti povolit islámský stát uvnitř Francie, aby se zabránilo
občanské válce? Bát se rozhodně nesmíme, ale naopak musíme se začít
zodpovědně připravovat na to, co přijde! Naši představitelé nás
ujišťují, že nás nic neohrožuje, ale proč potom ty zátarasy? Bude se
slavnostně rozsvěcet vánoční strom na Staroměstském náměstí veřejně,
nebo opět pokoutně jako vloni?

Hovoří se o tom, že u nás je ohrožena západní „liberální demokracie“.
Může být ale pro nás Západ vzorem? Například Marine Le Penová je
stíhána za to, že na Twitteru zveřejnila fotografie popraveného amerického
novináře Jamese Foleyho Islámským státem včetně uříznuté hlavy. Ve
Spojeném království byl pokutován muž, který veřejně četl vyjádření
Winstona Churchilla o islámu. V Německu byl žurnalista Michael Stürzenberger
odsouzen k šestiměsíčnímu podmínečnému vězení za zveřejnění (jinak
z veřejných zdrojů dostupné) fotografie, na níž si jeruzalémský Muftí
Hadž Amin al-Hussejní podává ruku s Adolfem Hitlerem. Od 1. října platí v
Německu zákon, podle nějž jsou sociální sítě jako Facebook, YouTube nebo
Twitter povinny do 24 hodin odstranit ze svých stránek „kriminální obsah“,
například „pomluvy“, a to bez ohledu na to, zda jsou zveřejněná fakta
pravdivá, či nikoli. Pokuta může dosáhnout až padesáti milionů eur…

Podobnou manipulaci a cenzuru jsem už zažil, jednak za socialismu v ČSSR a
potom v Íránu. Musím ale říci, že současná úroveň propagandy a cenzury
si s tím už moc nezadá. „Za pravdu se vždy platí kopancem,“ řekl kdysi
pan Werich a úroveň kopanců za vlastní názor v EU povážlivě roste.
Otázka je, kam až chtějí zajít.

Nechci vidět, aby zde, stejně jako se to už děje na mnoha místech v
Německu, jak je kdokoliv s opačným názorem, než je ten jediný správný
mainstreamový, ostrakizován, vyvržen ze společnosti, anebo dokonce ztratí
zaměstnání. Rozhodně odmítám názor samozvaných elit, které si osobují
právo na jedinou správnou pravdu. Odmítám cenzuru „nesprávných názorů“
ze strany podivných neziskovek placených buhvíodkud. My v SPD jsme bojovníky
za svobodu slova i myšlení, právě proto se na nás v poslední době valí z
jistých médií tolik útoků, špíny a polopravd.

Prezident Zeman odjel do Ruska, s ním i rekordně velká delegace podnikatelů.
I odpůrci Putina přiznávají, že Rusku se ekonomicky daří, navzdory
sankcím. Jak s odstupem hodnotit to, jak naše politika, ale zejména EU jako
celek, zareagovala na události na Ukrajině z roku 2014? A jak dál s Ruskem,
když už budeme mít novou vládu?

My v SPD říkáme ani Západ, ani Východ, ale Česká republika. Chceme
udržovat dobré vztahy pokud možno se všemi zeměmi, s ohledem na prosperitu
naší země a jejích občanů. Je pro nás důležitá ochrana lidských práv
našich lidí, zejména právo na práci a důstojný život. Proto budeme
raději obchodovat jako dříve sami napřímo za plné ceny (a tedy konkurovat
těm, kteří naše výrobky přeprodávají) než reexporty (například přes
Německo) za nízké ceny.

Jak se vlastně stavíte k členství v NATO?

V současnosti neexistuje alternativa kolektivní obrany, než je NATO. Naše
armáda není schopna plnit základní funkci, kterou je ochrana území a
obyvatel ČR. Proto členství v NATO je pro nás jediným řešením. Musíme
opět vybudovat vlastní funkční armádu. Naše armáda nemá sloužit jako
kapesní expediční sbor, ale plnit úkoly obrany státu. Pokud se ale
generálové v NATO připravují na válku, která již byla, a jejich aktivity
se soustředí na narůstající provokace a koncentrace vojsk kolem ruských
hranic, potom jsme toho názoru, že reforma smlouvy s NATO je nezbytná, aby
lépe odpovídalo problémům a ohrožením současné doby.

Jaký očekáváte další vývoj v EU? Pozice Merkelové a Macrona se nezdají
být příliš silné. Zadrhne se jejich centralistický motor, nebo budou
tlačit na pilu dál?

Myslím si, že oba jsou velice vzdáleni realitě současného života, v
zajetí informací, které jim dodávají „specialisté“, a proto se
nedomnívám, že by došlo k nějakému zásadnímu obratu v jejich politice.
Oba jako přesvědčení socialisté budou dále budovat eurosocialismus
postavený na levné práci ve střední a východní Evropě a budou nadále
vykřikovat, jak všechno zvládnou. Jenže představa, jak Německo bohatne
mimo jiné i z levné české práce, zatímco Češi zůstávají chudí (za
posledních 13 let našeho členství se naopak ekonomická situace obyvatel
výrazně zhoršila, stejně jako astronomicky vzrostlo zadlužení státu), je
pro mne nepřijatelná.

Jak teď hodnotíte Trumpa?

Ten obrat od povolební rétoriky k dnešní aktivitě je tak dramatický, že
si to netroufám hodnotit bez hlubší znalosti faktů.

Je některá věc v zahraniční politice, o níž se nemluví a na kterou byste
chtěl upozornit?

Je toho mnoho, co mne znepokojuje. My v SPD chceme vrátit české zahraniční
politice samostatnost a zbavit ji servilnosti vůči Bruselu. Pravda totiž je,
že drtivá většina problematických smluv souvisí s naším členstvím v EU,
a tím také s postupnou ztrátou české státnosti ve prospěch eurobyrokratů.
Proto jsem toho názoru, že zásadní reforma našeho vztahu k EU je nezbytná
(pokud je vůbec možná). EU nás zavazuje hlava nehlava řadou smluv. Je to
například smlouva CETA, kterou tak lehkomyslně schválil končící parlament
začátkem září tohoto roku a která otevírá země EU napospas
zahraničním korporacím bez ohledu na standardy, na bezpečnost, a kdy se
národní státy nesmějí bránit dovozům například geneticky
modifikovaných plodin a výrobků z nich, kdy korporace mohou naopak žalovat
státy o „oprávněně očekávaný zisk“.

V OSN se připravuje smlouva o migraci, kterou opět podepíše EU a která
definuje migraci jako lidské právo a ukládá signatářským státům
povinnost migranty přijímat. Dále je to smlouva PESCO, o které jsem se již
zmínil, novela dublinské smlouvy, které národní státy zbavuje zbytku
možnosti rozhodovat o tom, koho vpustí na své území a koho ne. Je to
nesmyslný zákon o zbraních, vnucený Evropskou komisí, zřejmě vyděšenou
představou, že by se občané mohli začít bránit útočníkům sami.

Je to možnost, že migranti, letmo legalizovaní v Německu (například
vousatý proplešlý „třináctiletý Syřan“), budou dostávat německé
dávky všude, kde budou, takže sami půjdou tam, kde se jim za ně bude žít
nejlépe. Poskytnout bezvízový styk s Ukrajinou a s Uzbekistánem, odkud
pocházeli pachatelé posledních teroristických útoků, hraničí se zdravým
rozumem.

Řada lidí, se kterými diskutuji, se děsí, co s námi bude, kdybychom
opustili EU. Já osobně se ptám, co z nás zbude, když v EU zůstaneme?
Nesmíme také zapomenout ani na kauzu lithium, na ono podivné „Memorandum of
understanding“. Je toho opravdu hodně, co musíme v dohledné době vyřešit.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Selský rozum: Na Sibiři vymysleli, jak oteplovat dům těžbou bitcoinů

Podnikatele z Irkutsku napadlo, jak se zabývat miningem kryptoměny a zároveň
vyhřívat domy.

Do roku 2020 plánují vybavení dvou tisíců kryptodomů.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Dnes a denně v Motole vidím, jak lidi ničí doplatky na léky. Není to nic
pěkného. Nový ministr zdravotnictví ujišťoval, že bude bojovat za
pacienty

Budoucí ministr zdravotnictví Miloslav Ludvík v úterních Událostech,
komentářích České televize prozradil, co chystá na české pacienty a
lékaře. Kritickým okem se na jeho plány podíval Tomáš Cikrt, někdejší
spolupracovník exministra zdravotnictví Tomáše Julínka za ODS. Česká
lékařská komora v čele s Milanem Kubkem možná bude nespokojená.

„Z hlediska legislativního procesu je tam jedna věc, kterou bych rád
dokončil, a to je zákon o neziskových nemocnicích. Nastupuji do rozjetého
vlaku, který už má za sebou tři roky ve funkci, a mým úkolem je s tímto
vlakem dojet do konce,“ zahájil Ludvík. „Můj rozdíl oproti kolegovi
Němečkovi, který je lékař, je v tom, že já jsem ekonom,“ doplnil host.
Hodlá se soustředit na nastavení úhradových plateb ze strany pojišťoven
nemocnicím, ale je připraven potýkat se i s platovou situací zdravotních
sester.

Prý by se nijak nechtěl vymezovat vůči odcházejícímu ministrovi financí
Svatopluku Němečkovi, zato dal najevo respekt premiérovi Bohuslavu Sobotkovi.
„Premiér Sobotka byl už třetím premiérem, který mi tuto účast ve
vládě nabídl, a je prvním premiérem, jehož nabídku jsem přijal,“
prozradil.

Diváky ujišťoval, že jako ministr bude usilovat o snížení finanční
spoluúčasti pacientů. „Já dnes a denně v Motole vidím, co mohou lidem
způsobit např. doplatky na léky. Není to nic pěkného,“ posteskl si na
závěr ředitel nemocnice Motol.

Česká lékařská komora by možná měla zpozornět

Tomáš Cikrt konstatoval, že Ludvík se jako ministr bude držet programu
ČSSD, pokud jde o péči o pacienty. Ukázal to poznámkou o snížení
spoluúčasti pacientů. Divákům Cikrt připomněl, že strop spoluúčasti
pacientům zařídil už Cikrtův někdejší šéf Tomáš Julínek.

Bude prý zajímavé sledovat, jak se Miloslav Ludvík postaví či nepostaví
ministrovi financí Andreji Babišovi (ANO). Měli bychom prý také sledovat,
jak bude nový ministr přistupovat k různým lobbistickým skupinám ve
zdravotnictví. Po schůzce s prezidentem Ludvík dával najevo, že se těmto
skupinám podívá na zoubek. Cikrt k tomu poznamenává, že Němeček dělal
pro jednu z lobbistických organizací, Českou lékařskou komoru, všechno, co
mohl, resp. co mu ministr financí Babiš finančně dovolil, pokud jde o platy
lékařů. Ale lékařské komoře to nestačilo. Teprve čas ukáže, v jakém
vztahu k sobě budou ČLK a Ludvík.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí