Question:
Globalisté prohráli s Trumpem, ale rozhodně se nevzdávají. Martin Koller
rozebírá, jak ještě zatopí světu. Hrozí návrat kamsi do středověku

ROZHOVOR Analytik Martin Koller varuje před přílišným optimismem po
volebním vítězství Donalda Trumpa. Globalisté a nadnárodní skupiny,
sázející na Hillary Clintonovou, se prý rozhodně po její porážce
neodeberou do důchodu. Naopak lze čekat, že teď ještě více přitvrdí. Co
s nimi svět může čekat, to pro ParlamentníListy.cz rozebral velmi obsáhle.

Donald Trump je již téměř dva týdny zvoleným americkým prezidentem. Co se
za tu dobu dá soudit o tom, jak se po jeho nástupu změní světová politika?

Bez ohledu na všeobecné nadšení civilizovaných a svobodymilovných
Američanů a Evropanů nad vítězstvím Donalda Trumpa jako reprezentanta
klasických civilizačních hodnot a jejich nositelů se nelze vyhnout
spekulacím o dalším vývoji. Globalisté se určitě nesebrali a neodešli do
důchodu, zvláště ne v EU. Využívají rostoucího napětí vznikajícího z
důvodu přemnožení obyvatel především Afriky a Asie. Evropa, v první
řadě EU, bude v následujícím období pravděpodobně jejich pevností i
laboratoří. Trump se může stát do budoucna, bez ohledu na volební kampaň
a politický program, významnou a výkonnou loutkou globalistů, možná i
proti své vůli. Samozřejmě se to odrazí i v české realitě. Všechny
negativní ekonomické a bezpečnostní jevy blízké budoucnosti budou
globalisté a jejich média přisuzovat kromě Putina především Trumpovi,
což by mohlo vést k jeho nahrazení nějakou globalistickou loutkou už po
ukončení prvního mandátu.

Světový vývoj může mít několik negativních podob. Aktuálně
samozřejmě jde do značné míry o spekulace a realita se ukáže zhruba v
horizontu dvou až čtyř let. Poté však bude vývoj pravděpodobně nevratný.
Aktuálně se jeví čtyři možné směry vývoje. Buď bude mít pravdu
odcházející americký prezident Obama, který se prohání jako o závod po
světě a slibuje kontinuitu současné a budoucí americké politiky, nebo
naopak dojde k její zásadní změně podle Trumpových slibů. Jenže je zde
ještě třetí možnost, a to modifikovaná verze současné americké
válečnické zahraniční politiky a v neposlední řadě zcela nové, čtvrté
globalistické strategické řešení boje za světovládu ekonomickou cestou.
Kromě základních vývojových směrů samozřejmě nelze vyloučit jejich
kombinaci nebo další globalistická řešení.

Prvním směrem nemá smysl se dlouze zabývat, zažíváme ho na vlastní
kůži už více než 25 let. Znamenal především snahu o privatizaci státu
do rukou nadnárodních korporací, a tím likvidaci jeho základního úkolu,
kterým je ochrana národa a jeho občanské většiny včetně civilizované
rodiny, která je základem národa a státu, před útoky všeho druhu zvenčí
a zároveň vytvoření zákonů prosazujících názory a zájmy občanské
většiny uvnitř hranic. Prakticky zmizely, snad s výjimkou komunistů,
politické strany, které by prosazovaly zájmy občanské většiny.

Teprve v posledních letech se vlastenecké strany znovu formují, avšak
globalistům se je daří likvidovat nebo zatlačovat do pozadí pomocí
propagandy protinárodních médií, především ČT24, korupce a hlouposti
voličů a nevoličů. Z celosvětového hlediska se globalistům podařilo do
značné míry zlikvidovat mírotvorné a demokratizační výsledky první a
druhé světové války a především sociálního vývoje ve prospěch
občanské většiny v Evropě ve dvacátém století. Z ideologického i
reálně politického hlediska existuje snaha o návrat kamsi do středověku s
tím rozdílem, že pozice šlechty, původně válečníků, zaujmou
reprezentanti globalistů.

PRAVIDELNÉ OKNO PL DO SVĚTA S TEREZOU SPENCEROVOU

Druhý možný směr vývoje bychom mohli nazvat ideální z hlediska občanské
většiny v Evropě i USA a civilizovaných lidí po celém světě. Jde o sliby
či politický program Donalda Trumpa. Vyvstává ovšem otázka, zda a kolik
slibů Trump splní. Spíše se můžeme zeptat, kolik z nich myslí vážně a
kolik bude schopen splnit. Trump je především miliardář, který sice může
o potřebách občanské většiny hezky mluvit, ale v praxi není s občanskou
většinou nijak zájmově svázán. Vyvstává proto otázka, zda nejde pouze o
dočasného falešného spasitele, jaké známe i u nás.

Opravdové a zásadní demokratizační změny ve světě totiž nikdy nedělali
miliardáři. Ti mají logicky snahu konzervovat stav, který jim zaručí
stabilitu zisků a moci. Nějaké revoluce ve prospěch občanské většiny,
která se chce mít lépe, jejich zájmy bytostně ohrožují. Typickým
příkladem je vývoj na Ukrajině, kde se lidé vzbouřili proti bídě
zaviněné čtvrtstoletím oligarchizace a zlodějin a nakonec jim vládne
největší oligarcha a reprezentant globalistů. Tamní občanská většina se
má hůře než dříve a ještě se má vraždit s Rusy pro radost a zisky
globalistů. Navíc je třeba si znovu připomenout, že Trump je americký
prezident a bude prosazovat americké zájmy, které vesměs nejsou shodné se
zájmy Evropy ani naší republiky.

Miliardářskými spasiteli (Porošenko, Kiska, Babiš…) jako reprezentanty
globalistů, případně jejich jen trochu chudšími, avšak neméně
spasitelskými globalistickými poskoky (Sarkozy, Horáček – Bony a klid…)
se to v současnosti v Evropě jen hemží. Ale představa, že nějaký
miliardář je vlastenec, který má opravdový zájem o řadového občana
země, kde žije či jen podniká, je naprostá iluze záměrně vytvářená
pro manipulovatelné hlupáky, stejně jako názor, že kdo má hodně, nechce
už víc. Vždy platilo a stále platí globalistické perpetuum mobile, které
říká, že peníze dělají moc a moc dělá peníze.

Jednoho svatého spasitele Vaška nám už globalisté kdysi vyrobili a s
odstupem času by ho sotva někdo mohl označit za českého či
československého vlastence, ochránce zájmů české občanské většiny a
člověka prosazujícího československé či české zájmy. A přece se
stále někdo ohání jakýmsi jeho úžasným odkazem. Jakým odkazem?
Podlézáním sudeťákům, podporou globalistických ideologií a válečných
tažení, usazováním komediantů na místa odborníků, máváním tibetskou
vlajkou reprezentující primitivní a zvrhlý středověk, sebranými spisy po
vzoru Lenina či Stalina nebo prázdným žvaněním o pravdě a lásce v době
vlády lži, zkreslování historie, ponižování lidí, systémové
nespravedlnosti, zatajování pravdy cestou politické korektnosti, všeobecné
sobecké arogance a sprostoty a bezuzdné korupční zlodějiny? Jeden
pokrytecký globalistický spasitel lepší než druhý.

I současný povyk a hádky mezi takzvanými demokratickými stranami nejsou nic
jiného než tahanice o koryta a především vzteklý a zoufalý řev sluhů,
kteří splnili svůj úkol rozprodat a zadlužit stát, vybudovat základy
bankovního koncentráku, zničit školství, odstranit vlastenectví a slavnou
historii z hlav občanů, ponížit a ožebračit většinu obyvatel, a tak
likvidovat českou rodinu, svěřit české děti do péče feministek,
rasistických multikulturalistů a pedofilů, a přitom se ještě neomezeně
obohacovat. Mysleli si, že to bude na věčné časy a nikdy jinak, jako v
dobách, kdy sloužili soudruhům. Jenže přišel silnější hráč, nikoli
sluha, ale reprezentant globalistů se svojí firmou ANO a vykopl je od koryt
jako nepotřebné smetí. V současnosti se vyhození sluhové snaží ještě
zavděčit protinárodní propagandou islámského multikulturalismu a
protiruskou a protičínskou demagogií.

Svoji monopolní ekonomickou pozici je miliardářský reprezentant globalistů
schopen stejně jako oligarchové na Ukrajině transformovat i do silové podoby.
Bezpečnostní služba Agrofertu má údajně lepší vybavení než naše
policie a tajné služby. Mohla by tvořit i základ soukromé armády. Větší
množství typově jednotné výzbroje pro ni lze získat z armádních skladů.
I to může být důvod, proč si majitel firmy ANO podržel ministerstvo obrany,
přestože ho může osadit jen profesně zcela neschopným hercem. Zdrojem
zbraní pro soukromou armádu by mohly být rovněž ilegální sklady americké
výzbroje ve Vyškově a Přáslavicích.

Budoucnost českého národa však má pouze dvě cesty. Buď skončí v rukou
nového globalistického falešného spasitele a jeho divadelní firmy ANO s
účelově do médií vytahovanými kašpárky, nebo národa, pokud se ráčí
probudit, používat obsah hlavy a volit svoje zájmy.

Mluvil jste o tom, že „globalisté neodešli do důchodu“. Čeho se od nich
tedy můžeme nadát?

Globalisté evidentně zjistili, že jejich sluhům se v Evropě nepodařilo ani
s pomocí masivní mediální propagandy, u nás především cestou ČT24, a
politických neziskovek prosadit souhlas občanské většiny v Evropě s
islamizací, rasovými multikulturními experimenty a válkou proti Rusku.
Navíc se jim nepodařilo odstranit Vladimira Putina, který je sice novodobým
ruským carem, ale k jejich smůle vlasteneckým a podporovaným převážnou
většinou obyvatel Ruska. Expanze globalistů na Východ, která začala
úspěšnou kolonizací střední Evropy od roku 1990, se po 25 letech zastavila
na totálně rozvrácené Ukrajině, kterou musí EU podporovat, aby nedošlo k
úplnému zhroucení tohoto rozkradeného oligarchického pašalíku. Rusko se
navíc jeví z vojenského hlediska jako nebezpečný soupeř, který sice
nemůže NATO vyloženě vojensky porazit, natož okupovat Evropu, ale může
Alianci včetně USA zasadit neúnosné ztráty.

Válku s Ruskem je proto možná vhodné odložit, až se situace v Evropě
dále zlepší ve prospěch globalistů, Putin zestárne a bude nahrazen někým
vstřícnějším. Globalistická propaganda pracuje naplno, především v
Německu k udržení dosavadního směru vývoje a poměrně úspěšně.
Samozřejmě pokud jsou informace pravdivé. V nedávné anketě 64 % Němců,
především mládeže, označilo Trumpa za ohrožení do budoucna. Pokud se
totiž podaří zlikvidovat Německo jako nejsilnější národní stát,
zhroutí se celá Evropa s výjimkou Ruska do podoby multikulturní islámské
kolonie globalistů. V současnosti se trockisté v Bruselu, Merkelová,
Hollande, Sarkozy, Van der Bellen i švédští zelení socialisté a naši
poskoci globalistů snaží ze všech sil urychleně vytvořit z EU pevnost
rasového multikulturalismu a žalář určený k likvidaci evropských národů
a kolonii USA.

Každopádně zesiluje v EU i u nás protičínská mediální propaganda.
Dokladem je i komedie H-Tria s tibetským dalajlámou – protičínským
propagandistickým zaměstnancem CIA a navazující útok pražské havlérky
Bradou na prezidenta za podpory takzvaných demokratických stran. Někteří
reprezentanti zavedených demokratických stran jsou dokonce ochotni obětovat i
výtěžek našeho exportu do Číny za veřejnou morální podporu brutálního
tibetského středověku. Čím by miliardové ztráty nahradili, samozřejmě
nevědí, možná exportem spisů prvního globalistického spasitele Václava
Havla.

Mediální tažení proti Číně, které nám přinese jen ekonomické ztráty,
bylo odstartováno v USA. V duchu globalistického pokrytectví však má
odvést špinavou práci Evropa s českou kolonií v první řadě. Jinde
tibetské vlajky nevyvěšují, protože tento stát postavený historicky na
porušování demokracie a lidských práv už dávno neexistuje. Zadlužená EU
balancující dlouhodobě na hraně krize se 26 miliony nezaměstnaných a
rychle přibývajícími miliony ekonomických parazitů nemá důvod ke
konfliktu s Čínou, která ji aktuálně zachraňuje investicemi. To se
samozřejmě nelíbí globalistickým investorům. Výše uvedené faktory by
mohly znamenat modifikaci původního válečného kurzu globalistů. Prvním
cílem válečného tažení by mohla být Čína místo Ruska. Důvodů je
řada.

Čína je především největší věřitel USA. Nejlepší způsob, jak se
zbavit dluhů, je likvidace věřitele. Přestože Trump jako prvního
kontaktoval po svém zvolení čínského prezidenta, až poté ruského, jeho
vztah k Číně není zrovna přátelský. Vidí v Číně ničivého
ekonomického konkurenta USA, ať už z hlediska průmyslové výroby, jüanu
nahrazujícího stále více dolar, ale i jako stále většího finančního a
obchodního partnera Ruska, řady asijských zemí i EU. Proto chce opět
vybudovat doma spotřební průmysl. Tím by samozřejmě zasadil Číně
slušný ekonomický úder. Zda a kdy se mu tento projekt podaří přes odpor
globalistických obchodníků a nedostatek kvalifikovaných pracovních sil, je
otázka. Vítěznou válkou proti Číně by USA získaly kolonii se
spotřebním průmyslem, což by snížilo potřebu k jeho budování doma.
Zároveň by získaly zlepšenou nástupní pozici proti asijské části Ruska.
Právě proto je i z čínské strany aktuální vojenská spolupráce s Ruskem
a připravovaná další smlouva o vojenské spolupráci v případě napadení.

Čínské ekonomické úspěchy jí umožňují výrazně modernizovat armádu.
Ta je sice jen o málo početnější (cca 1,5 milionu) než americká (cca 1,4
milionu), ale stále ještě zastaraleji vyzbrojená ve srovnání s USA i s
Ruskem. Její bojová hodnota je přibližně na úrovni Ruska, které však má
ve srovnání s Čínou pouze kolem 60 % vojáků (cca 0,8 milionu). Nicméně i
podle dosažitelných informačních zdrojů je bojová hodnota různých
čínských útvarů a svazků různá jako ve většině velkých armád. V
minulém roce obeplula moderní čínská flotila demonstrativně svět se
zastávkami v mnoha přístavech. Moderní loďstvo znamená strategickou
mobilitu a v prostorech Pacifiku je jeho hodnota vyšší než kdekoli jinde.

Čína předvedla schopnost dopravit kosmonauty do vesmíru, sestřelit satelit
a zkonstruovat letoun kategorie stealth. Disponuje moderními pozemními i
námořními strategickými nosiči jaderných hlavic. Čínská armáda se
cestou kooperace v humanitárních a výcvikových programech a dodávkami
levných zbraní etablovala v mnoha afrických zemích, a to bez politických
požadavků. Bojová hodnota čínské armády se může v průběhu několika
let dále zvýšit z důvodu dostatku financí i spolupráce s Ruskem. Pokud by
chtěly USA uspět ve válce s Čínou, budou ji muset zahájit v nejbližší
době. Americká armáda má stále ještě strategickou převahu nad Čínou
především ve strategické mobilitě a počtu základen v Asii, dobře
připraveném početném letectvu s velkými praktickými zkušenostmi a velkém
počtu vojáků s aktuální bojovou praxí. Nevýhodou je poměrně nízká
morálka většiny amerických profesionálů v pozemních silách.

Čína je ve vztahu k USA a jeho asijským spojencům v horší pozici z
geografického hlediska. Čínské území je z hlediska počtu obyvatel a
případné potřeby strategického manévru poměrně malé. Hlavní průmysl
je soustředěn především v pásmu kolem pobřeží a devíti hlavních
přístavů. Američtí stratégové již předložili plán na eliminaci
těchto přístavů. To by i bez větších bojových akcí vyvolalo v Číně
značné problémy, protože je závislá na dovozu surovin a potravin a exportu
výrobků svého průmyslu. Čína navíc hraničí na moři s Japonskem, s
nímž má ne zcela ideální vztahy, totéž platí o Tchaj-wanu a otázkou
jsou v současnosti Filipíny. Proto buduje předsunuté námořní základny a
letiště na korálových ostrovech, což vede k růstu napětí s okolními
zeměmi. Nelze vyloučit, že některé z nich by se mohly amerického útoku na
Čínu účastnit.

Na zemi Čína hraničí s bezpečnostně problematickými zeměmi, především
Pákistánem, a krátkou nepřehlednou horskou hranicí s Afghánistánem.
Problémem jsou z tohoto hlediska muslimští Ujgurové, kteří tvoří
početnou menšinu na severozápadě země. Tamní radikálové podporovaní
muslimským bratrstvem již vyvolali řadu ozbrojených střetů s čínskými
bezpečnostními silami. Přes Afghánistán mohou USA filtrovat svoje agenty do
Číny. Lze jen obtížně odhadovat, jak by vypadaly dosud velmi dobré vztahy
mezi Pákistánem a Čínou v případě, že by se do války USA proti Číně
aktivně zapojily muslimské elity ze Saúdské Arábie na straně globalistů.

A pokud by nedošlo k ozbrojenému konfliktu?

V případě, že nebude realizováno válečné tažení, existuje ještě
jedna cesta k posílení pozice globalistů. Jde o vyvolání již dlouhodobě
doutnající finanční krize na základě zadluženosti USA a propadu
oficiální hodnoty dolaru na reálnou úroveň. Při rozpočítání
amerického dluhu na jednoho občana jde v přepočtu o fantastickou částku
kolem čtyř milionů korun. USA se od osmdesátých let pod tlakem
ekonomických neoliberálů – ideologických reprezentantů globalistů,
zbavily velké části spotřebního průmyslu (aktuálně dovážejí kolem 85
% spotřebního zboží), a proto milionů pracovních míst bez ohledu na
sociální dopady. Tím zmizela značná část z výnosu daní domácího
průmyslu a zároveň průběžně zchudla většina americké střední třídy.
Na dovozu spotřebního zboží ze zahraničí bohatne pouze úzká skupina
obchodníků financovaných vesměs globalistickými bankami.

Zůstaly těžební, zbrojní, loďařský a letecký průmysl a zemědělství.
Proto tak zoufalá snaha amerických vlád zastavit evropské nákupy ropy a
zemního plynu z Ruska a nahradit je dražšími americkými, a rovněž snaha
protlačit na evropský trh nekvalitní, ne-li jedovaté, geneticky
modifikované americké potraviny cestou smlouvy TTIP, případně CETA.
Aktuálně přicházejí Trumpovy požadavky a zvýšení podílu HDP států
NATO na dohodnutá 2 % určená na armády. Cílem jsou miliardové zisky pro
americké zbrojaře v podobě prodeje, následných modernizací a dlouhodobého
servisu zbraňových systémů pro evropské armády.

Zároveň s likvidací spotřebního průmyslu a snahami o jeho nahrazení
službami pro snížení nezaměstnanosti byly už prezidentem Reaganem
minimalizovány daně velkým globalistickým korporacím. Některé z nich v
podstatě neplatí daně žádné na rozdíl od tamních malopodnikatelů.
Americký stát včetně obrovité armády proto žije dlouhodobě na dluh,
který je již v podstatě nesplatitelný. Segment služeb většinou negeneruje
reálný zisk, ale jde pouze o přehazování peněz z jedné hromádky na
druhou. Další cestou snižování nezaměstnanosti v USA měly být neziskové
organizace. Avšak ty se rychle staly v podstatě soukromými firmami
parazitujícími na státním rozpočtu, neplatícími daně a neprodukujícími
žádný zisk. Naopak čerpají státní dotace nebo podporu od různých firem,
například Sörösových fondů. Takový sponzoring si ovšem firmy odepisují
z daní, takže peníze směřující do neziskovek opět znamenají nevratné
snížení příjmů státu. Na podobný samolikvidační systém přecházejí
pod tlakem globalistů i státy EU.

Rovněž velikost kdysi proslulých amerických zásob zlata je velkým
otazníkem. Avšak nelze přehlédnout, že USA nejsou schopny vrátit ani
německé zlaté rezervy uložené v USA a musely si na to vyjednat splátkový
kalendář do roku 2020. Otázkou je, co se do té doby stane a jak je německá
kolonie schopna donutit USA k placení? Dolar jako světová rezervní měna je
pravděpodobně nekrytý a hroutí se, přičemž tiskárny chrlí stále nové
emise, čímž roztáčejí inflační spirálu. Kdyby nebyl dolar uměle
udržován v pozici světové rezervní měny, dávno by se propadl na zlomek
svojí současné oficiální hodnoty. Stále více velkých mezinárodních
obchodů je uzavíráno v jüanech a rublech, přičemž USA tomu nemohou
zabránit. Dokladem nejisté pozice dolaru je fakt, že Čína, největší
věřitel USA, se urychleně zbavuje amerických dluhopisů i dolarů, za něž
nakupuje kdeco v Evropě i jinde. Zde bych připomněl, že bývalý guvernér
naší státní banky Tošovský prodal v roce 1998 do Německa 58 tun zlata,
většinu našich rezerv, a nakoupil za ně právě dluhopisy, které mohou mít
v případě finanční krize hodnotu potištěného papíru. Naopak cena zlata
od té doby stoupla několikanásobně.

Nejlépe by finanční krizi zvládaly globalistické nadnárodní finanční
korporace s prakticky neomezenými zásobami likvidních měn, sídlící
většinou v USA a Británii. Navíc by se jim určitě opět dostalo nevratné
pomoci z peněz amerických daňových poplatníků. Přitom nelze vyloučit,
že tytéž korporace by na takovou transakci ve svůj prospěch americké
krachující státní pokladně půjčily peníze, samozřejmě se ziskem. V
první řadě by byly postiženy země v dolarové zóně, například Saúdská
Arábie, Irák, Írán, Emiráty, Kuvajt, ale rovněž Nigérie a jiné ropné
státy, které již dnes připomínají sud s prachem a hořícím doutnákem.
Dále státy ekonomicky navázané na USA, tedy především Kanada, Mexiko,
Německo a řetězově země eurozóny i další, které mají na Německo
silnou ekonomickou vazbu, přestože nepoužívají euro, například naše
republika. Nejvýrazněji by pád pocítily státy s nekrytou nebo virtuální
měnou. V neposlední řadě dolaroví střádalové v Rusku a majitelé
dolarových kont ve Švýcarsku, ale i různých daňových rájích. Situace v
mnoha zemích by pravděpodobně připomínala Rusko za vlády Gorbačova a
Jelcina, případně horší podobu současného Řecka či Ukrajiny.

Prostě globální měnová reforma zaměřená na ukradení soukromých peněz
ve stylu našeho prezidenta Zápotockého. K zachování smysluplných úspor
pro přežití krize by měl mít před jejím vypuknutím každý občan EU
konto v hodnotě v přepočtu minimálně desítek milionů korun. Ještě se
divíte, proč naši velmi dobře placení političtí reprezentanti hrabou jako
o závod, někteří již 26 let? Shora je totiž neživotaschopnost
současného globálního neoliberálního dluhového hospodářského systému
vidět podstatně lépe. Krizí jsou nejvíce zranitelné menší země s vysoce
otevřenou ekonomikou, jako je například naše republika.

Každopádně by v případě finanční krize došlo ke skokovému nárůstu
inflace, tedy srozumitelněji obrovskému růstu cen jako v Německu za doby
hospodářské krize mezi světovými válkami. Naprostá většina obyvatel USA
i EU by přišla o většinu svých úspor jako Rusové dvakrát v
devadesátých letech. Propad životní úrovně by postihl především služby
a maloobchod, protože výdaje převážné většiny obyvatel by se
soustředily na nezbytné věci typu potravin, energií a nutných oprav.
Opravdu neklidní by mohli být všemožní umělci, z nichž většina si
zvykla na každoroční dotace od státu, bez nichž by se neuživila. Kultura
by šla v době krize do pekla jako první. Dalším negativním dopadem krize
by byla likvidace značné části takzvaného konkurenčního segmentu
ekonomiky (kromě něj existují státní a monopolní – většinou
globalistický), konkrétně živnostníků a malopodnikatelů, kterou u nás
již zahájil nový globalistický „vlastenecký“ spasitel miliardář svým
kontrolním hlášením a EET. Likvidace další části konkurenčního
segmentu by automaticky vedla k posílení pozic globalistických nadnárodních
korporací, což je jeden z jejich cílů v rámci likvidace států a
národních ekonomik.

Ve výhodné pozici by se ocitly země nezávislé na dovozu potravin a energií,
například USA a Rusko. Malý dopad by měla krize pravděpodobně na
Austrálii, většinu latinskoamerických zemí a země jižní části Afriky.
Nicméně v Africe by pokles poptávky po tamních surovinách a zemědělské
produkci vedl v některých chudých zemích k viditelným ekonomickým
problémům. Spolu s poklesem různé hospodářské a humanitární pomoci by
mohl zvednout další vlnu ilegální migrace do Evropy.

Propad by všeobecně zaznamenal především průmysl vyrábějící
spotřební zboží dlouhodobého užití, například elektroniku a domácí
spotřebiče a pravděpodobně i oděvní průmysl, což by mělo výrazný
negativní dopad především na Čínu. Ta by na základě poklesu poptávky po
spotřebním zboží mohla rychle přijít o svoje finanční rezervy, avšak
část propadu by mohla pokrýt rostoucí vnitřní poptávkou a posílením
exportu do Afriky, kde je v podstatě bezkonkurenční. Výrazněji postiženy
by byly především chudší lidnaté země poskytující levnou pracovní
sílu při výrobě spotřebního zboží pro Evropu a USA, například Indie,
Pákistán, Bangladéš, Turecko, ale do určité míry i bohatší Japonsko
nebo Jižní Korea. Pokles poptávky by v Evropě pravděpodobně postihl v
první řadě automobilový průmysl, především českou automobilovou
monokulturu. Propad spotřebního průmyslu a růst cen by logicky vedly k
propadu v oblasti nákladní dopravy a také mezinárodního obchodu s
elektrickou energií, tedy opět český problém. Propad průmyslové výroby a
exportu s výsledným poklesem příjmů z daní a zároveň rychle rostoucí
tlak na sociální služby a podporu občanů by vedl logicky ke zhoršení
finanční situace většiny států Evropy a jejich obyvatel. Za test uměle
vyvolané krize můžeme označit Řecko.

Globalistická média by z vypuknutí globální finanční krize se všemi
sociálními a bezpečnostními dopady samozřejmě obvinila světového
zloducha číslo jedna Putina, který nechce americkým korporacím věnovat
ruské surovinové zdroje, dále neschopného rasistu a sexistu Trumpa,
syrského prezidenta neochotného nechat zničit svoji zemi ve prospěch Turecka,
Čínu, která si dovolila zbohatnout na práci pro zahraniční kšeftsmany a
nechce dovolit vznik americké vojenské základny v Tibetu, a samozřejmě
všechny xenofoby, islamofoby a jiné odpůrce globalizace a multikulturalismu.
Vždyť přece kvůli nim musí Amerika udržovat svoji obrovitou armádu a
síť základen po celém světě, a tak udržovat mír, svobodu, demokracii,
pravdu a lásku.

Export americké demokracie očima slavného Olivera Stonea:

Česká dlouhodobě napjatá ekonomická situace, dluhová ekonomika a
sociální systém stlačený za čtvrtstoletí na hranici únosného minima (s
výjimkou některých nezaslouženě privilegovaných skupin), spolu s poměrně
malými příjmy pracujících, důchody a úsporami většiny obyvatel,
především ve srovnání se západní Evropou, by rychle vedly k destabilizaci
ekonomické i politické. Nějaké drastické škrty v sociálním systému s
výjimkou zastavení podpory dlouhodobým ekonomickým parazitům,
nepracujícím migrantům, přemnoženým umělcům a politickým neziskovkám
už nejsou možné. Navíc lze při uvedeném vývoji předpokládat rychlý
nárůst kriminality, především krádeží a loupeží. Výrazně posílí
pozice a zisky globalistických konsorcií typu Agrofertu, produkujících a
distribuujících potraviny. Zvláště v naší republice závislé na dovozu
většiny druhů potravin bude tato strategická komodita efektivním
prostředkem nátlaku na vládu v politických otázkách.

Situaci bude možné řešit pouze půjčkami ze zahraničí. V době
roztočené inflace a poptávky po penězích převyšující nabídku by byly
výsledkem nevýhodné půjčky s vysokými úroky a nejistou splatností.
Vzhledem k tomu, že máme zanedbatelné zlaté rezervy a rozprodalo se již
kdeco z majetku státu, vznikal by problém i se zárukami, což by opět
zvyšovalo úroky. A přesně na takovou situaci nadnárodní finanční
korporace globalistů čekají. Mohou si koupit celé státy za virtuální
měnu a ještě nevybíravě prosazovat politické či ideologické podmínky
typu multikulturalismu, islamizace a nestandardních ekonomických vztahů.
Značná část cílů by byla dosažena i bez boje.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Vedení Prahy projedná výběr právníků pro spor kvůli Blance

Radní hlavního města by dnes měli projednat výběr právníků pro
zastupování Prahy s firmou ČKD Praha DIZ ohledně stavby tunelu Blanka. Firma
po městě v arbitráži požaduje asi 779 milionů. Na programu jednání by
měla být rovněž problematika auditu Správy pražských hřbitovů nebo
výběrového řízení na ředitele SPŠ Na Třebešíně.

Spor mezi městem a firmou se týká technologické části stavby tunelu Blanka.
ČKD Praha DIZ si podle dokumentu nárokuje celkem asi 779,14 milionu korun.
Žalobu firma podala zhruba v polovině letošního ledna.

Na programu jednání by se rovněž měl objevit materiál týkající se
auditu městské příspěvkové organizace Správy pražských hřbitovů.
Radní by měli projednat vypsání tendru na auditorskou firmu. Schválit by
vedení města mělo také vypsání výběrového řízení na ředitele SPŠ
Na Třebešíně. Bývalého ředitele odvolali radní po té, co zemřela jedna
z učitelek, kterou šikanovali tři žáci.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Robejšek v rádiu: Politici neřeší skutečné problémy, ale ty, které si
vymyslí

Hostem středeční Kauzy dne na Rádiu Impuls byl politolog a předseda nové
politické strany Realisté, kterou založil, Petr Robejšek. Proč založil
Realisty? Protože současná politická scéna si vytváří problémy, které
chce následně řešit, ale neřeší skutečné problémy, které občany
trápí. Prozradil také, že prezident Miloš Zeman je mu sympatický, odmítl
přijetí eura v Česku a postavil se proti přijímání uprchlíků v naší
zemi.

„V té společnosti a obecně v tomto světě chybí pohled na věci, tak jak
jsou. Většina dnešních politiků svět zkresluje, nepopisuje ho správně,“
začal Robejšek zostra.

„Chcete jít podobnou cestou jako Trump?“ zeptala se moderátorka Zuzana
Bubílková. „Takhle určitě ne, my si hledáme specifickou cestu,“
odvětil host. „Česká politická scéna si vymýšlí problémy a neřeší
problémy, které nás trápí,“ pokračoval.

Jak bude vypadat politika Realistů v praxi?

A jak to bude s případným vstupem Realistů do vlády? „K Realistům
patří i to, že my nejsme ochotni jít do koalice jen proto, abychom byli u
moci. My půjdeme do koalice, jen pokud budeme koaliční program plnit s
nějakým partnerem jedna ku jedné. Pokud by to bylo jinak, my do vlády
nemusíme. My můžeme být v opozici, protože my neděláme politiku pro zisk,“
upozornil Robejšek. Realisté prý dělají politiku pro politiku jakožto
podstatnou část společnosti.

Jak by se jejich realistická politika projevila v praxi? Tady Robejšek
předestřel jeden příklad. Klasická silná reálná politika by bylo v
uprchlické krizi zavřít hranice a vše ostatní dělat až poté,“
zdůraznil.

Jednoznačně se postavil proti přijetí eura v Česku, proti přijímání
uprchlíků, odmítl elektronickou evidenci tržeb a konstatoval, že Turecko
jednou otevře stavidla uprchlíkům mířícím do Evropy.

V příštích prezidentských volbách by mu byl sympatický současný
prezident Zeman. „Jako občanovi by mi byl sympatickou alternativou vůči
lidem, které dnes vidím,“ prozradil. Skeptičtější už byl k návratu
Václava Kause do politiky. „Já si myslím, že Václav Klaus je význačnou
osobností, ale dnes už je spíše jen významným glosátorem, jeho role v
aktivní politice už pominula,“ domnívá se Robejšek.

Nakonec potvrdil, že miliardář Marek Dospiva s vysokou pravděpodobností
podpoří Realisty, ale jen jako soukromá osoba. „Politika se bez peněz
dělat nedá. To, čeho my chceme dosáhnout, je diverzifikace. Ale přijmeme
jen takové sponzory, kteří se projeví jako podporovatelé našich myšlenek.
To, že by si touto cestou někdo koupil vliv, nepřichází v úvahu,“
uzavřel.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Rozvědka DLR objevila zbraně ukrajinské armády zakázané minskými dohodami

Rozvědka neuznané Doněcké lidové republiky zaznamenala v blízkosti linie
dotyku přítomnost velkorážného dělostřelectva a dalších zbraní
ukrajinské armády, jež jsou dle minských dohod zakázané, oznámil to na
briefingu zástupce velitele operativního štábu DLR Eduard Basurin.

„V oblasti města Prymorske sedm kilometrů od linie dotyku byly zaznamenány
palební pozice dvou samohybných děl ‚Akacija‘ s ráží 152 mm a ve
vzdálenosti jednoho kilometru pozice tří 120mm minometů," oznámil Basurin.

Kromě toho v oblasti Mariupolu byl zaznamenán přelet ukrajinské stíhačky,
což je podle něj také hrubým porušením minských dohod.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ředitel CIA varoval Trumpa před sblížením s Ruskem

Ředitel CIA John Brennan je toho názoru, že zvolený prezident Donald Trump
má být „opatrný“ s ruskými sliby. Řekl to v interview pro televizi BBC.

Kromě toho znovu prohlásil, že Moskva je prý zodpovědná za hackerské
útoky v průběhu prezidentských voleb v USA.

Ředitel CIA dříve říkal, že Rusko je pro USA „hrozným nepřítelem", s
nímž je však třeba v řadě oblastí spolupracovat.

Zdroje amerických médií ve FBI nejednou naznačily, že se do serverů
Demokratické strany nabourali „ruští hackeři". Byly vysloveny předpoklady,
že Moskva se tak pokoušela ovlivnit výsledek prezidentských voleb v USA.
Americké úřady přitom nikdy nepodložily svá obvinění konkrétními
důkazy.

Ruský prezident Vladimir Putin ze své strany podotýkal, že v dokumentech,
které se dostaly na internet, není nic, co by Moskvu zajímalo, a že tato
hysterie má odpoutat pozornost od obsahu dokumentů.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Kyjev označil hlasování Minsku proti rezoluci o Krymu za „nůž do zad“

Ukrajinské vedení pokládá hlasování Běloruska proti návrhu rezoluce o
Krymu, který předkládá Ukrajina k projednání Valnému shromáždění OSN
za „nůž do zad“, prohlásila ve středu místopředsedkyně Nejvyšší
rady, zástupkyně Kyjeva v humanitární podskupině pro Donbas Irina
Heraščenková.

Hlasování se nezúčastnily úplně všechny členské země OSN. Návrh
podpořilo 73 států, 23 zemí bylo proti, a dalších 76 se hlasování
zdrželo. Návrh podpořila většina evropských zemí a USA, proti hlasovaly
Rusko, Čína, Srbsko, Arménie, Kuba, Indie, Kazachstán a další.

Návrh rezoluce vyzývá generálního tajemníka OSN, aby „vyhledával cesty
a prostředky" pro zajištění „bezpečného a volného přístupu na Krym
pro existující regionální a mezinárodní mechanismy za účelem
monitorování situace s lidskými právy, aby mohly plnit svůj mandát".

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ukrajinský politolog vysvětlil, jak je možné snadno svrhnout Porošenka

V současné době je organizace převratu na Ukrajině lehčí než „Majdan“.
Řekl to ředitel Ukrajinského institutu analýzy a manegementu politiky Ruslan
Bortnik.

„Získat moc na Ukrajině je teď snadné. Stačí tisícovka připravených
lidí. Těžké bude ji legalizovat a udržet", cituje Lenta.ru Bortnikova slova.

Podle jeho slov v zemi chybí psychologické zábrany před použitím zbraní,
mnoho účastníků bojových akcí, a úroveň důvěry k vládním institucím
je mnohem nižší než za bývalého prezidenta Viktora Janukovyče.

Dodal, že na Ukrajině „se rozšiřuje nespokojenost lidí s chudobou a
zvyšováním tarifů za bydlení a komunální služby a s ohromnou
zkorumpovaností úředníků".

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Koza jménem Merkelová trkala druhou uchazečku o srdce Timura. VIDEO

V Přímořském safari začaly volby přítelkyně kozla Timura, který se stal
populárním díky přátelství s tygrem Amurem.

Podívejte se na video, jak vypadaly a jak se chovaly uchazečky v neobyčejné
soutěži krásy.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Západ ztrácí moc. Lidé se ho bojí, píše francouzský myslitel

Západní liberální demokracie vyklízí pozice právě proto, že již více
než dvě desetiletí vytrvale vnucuje svůj koncept celému světu. Tereza
Spencerová na webu Literarky.cz přináší názory francouzského politologa
Alexandra del Valleho, podle kterého Západ zcela ztratil svou image.

Cituje názor amerického centra Freedom House, že západní model liberální
demokracie se aktivně šířil zhruba mezi roky 1990 a 2005, od té doby
spíše vyklízí pozice. Naopak se šíří odpor k těmto hodnotám.

Alexandre del Valle upozornil, že v devadesátých letech se Západ snažil pod
záminkou demokracie co nejvíce zkomplikovat život Rusku. V novém
tisíciletí však Západ šokoval svými invazemi především muslimský svět,
navíc se začínalo vzmáhat Rusko. „Západem zorganizované sametové a
barevné revoluce, stejně jako vměšování v bývalé Jugoslávii, byly
považovány za součást tajného plánu. Ve výsledku je tak dnes idea
demokracie přijímána mnohem hůř než v 90. letech,“ píše politolog.

Takže zatímco v devadesátých letech se Západ nesl na vlně obliby a
utiskované národy vzhlížely právě k němu, o čtvrt století později
podle něj ostatní civilizace poznaly, že „Západ nenaplnil slibovaný
ideál demokracie a místo ní představuje civilizaci neoimperialistickou,
nafoukanou a nebezpečnou“.

Bombardování cizích zemí (dokonce bezpilotními letouny, což je
považováno za vrcholnou zbabělost), krutá embarga ožebračující už tak
chudé národy, to vše podle francouzského experta způsobilo, že Západ
začal být vnímán spíše jako hrozba. Dokonce i mezinárodní právo, jehož
se Západ dovolává, začalo být vnímáno spíše jako nástroj
neokolonialismu.

CELÝ KOMENTÁŘ ZDE

V zemích mimo západní civilizaci to vyvolalo spíše zatvrzení a odmítnutí
jakýchkoliv reforem. Po roce 2011 navíc všichni diktátoři mají před
očima Muamara Kaddáfího, který ustoupil Západu, zřekl se jaderných
zbraní a skončil zlynčován kdesi v poušti.

Alexandre del Valle připomíná, že o nutnosti skoncovat s povýšeneckými
intervencemi hovořil už tolik oslavovaný Samuel Huntington, dnes totéž
říká Donald Trump. To vše podle experta svědčí o tom, že je třeba
začít pochybovat o dosavadní politice Západu. Hodnoty liberální demokracie
je podle něj třeba oddělit od současné politiky, která je diskredituje na
pouhé záminky imperiálních ambicí.

Navíc politolog varuje, že odpor proti Západu může být dlouhodobým
trendem. Západ totiž dává najevo, že ztrácí pozici intelektuálního
ukazatele, bez ohledu na to, že je stále lídrem pokroku v technologiích. „Globalizace
má čím dál méně západní charakter: projevuje se vzepětím
konfuciánství v Singapuru, hinduismu a kast v Indii, pravoslaví v Rusku nebo
indiánských hnutí v Latinské Americe. Západ coby ukazatel směru ztrácí
pozice,“ píše del Valle. Odmítání Západu podle něj může trvat dlouho
– dokud bude vnímán jako civilizace s imperiálními tendencemi.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Poslanec představil plán obsazení Krymu ukrajinskou armádou

Lídr neuznaného Majlisu krymských Tatarů, poslanec Nejvyšší rady Refat
Čubarov sdělil, že se Krym vrátí pod kontrolu ukrajinské vlády nikoliv
diplomatickými, ale vojenskými prostředky. Řekl to v rozhovoru pro
ukrajinské vydání „Krym.Realii". Video s politikem bylo zveřejněno na
YouTube.

Podle vůdce Majlisu, první do Krymu vstoupí příslušníci ozbrojených sil
Ukrajiny (OSU). „Rusko opustí Krym, s ním poběží ti, které nazýváme
kolaboranty, já nevím, kolik z nich to bude – tisíc, dva.

Všechny tyto iljasové, balbeci, aksenové, konstantinovové – možná
utečou dříve, než ruská armáda," předpovídá Čubarov osud současných
vedoucích činitelů krymské administrativy.

Hned za ukrajinskými vojáky proniknou na poloostrov bojovníci praporu „Krym",
„kteří poloostrov znají a mají tam své příbuzné," pokračoval poslanec.
„Vezmou pod ochranu administrativní budovy, silnice, objekty strategického
významu," řekl Čubarov.

Jak upozornila agentura Lenta, tajemník ruské bezpečnostní rady 21. března
Nikolaj Patrušev řekl, že hrozba destabilizace Krymu není zažehnána. „Není
žádným tajemstvím, že kyjevské úřady jsou odhodlány destabilizovat
situaci na Krymu, včetně využití národnostního faktoru," řekl na
jaltském zasedání Rady bezpečnosti.

18.ledna jeden z koordinátorů tzv. civilní blokády Krymu Lenur Islyamov
oznámil vytvoření krymsko-tatarského dobrovolnického praporu v Chersonu. S
jeho pomocí mají radikálové v úmyslu „vrátit území."

Krym se stal ruským regionem po referendu z 16. března 2014, v němž
většina obyvatel hlasovala ve prospěch vstupu do Ruské federace. Smlouva o
přistoupení k Rusku byla podepsána 18. března. Kyjev odmítl (stejně jako
Západ) uznat výsledky plebiscitu. Moskvě naopak tvrdí, připojení regionu
bylo provedeno v souladu s mezinárodním právem.

Zdroj: pz.cz, lenta.ru

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Byl vytvořen přístroj pro boj se závislostí na chytrém telefonu

Rakouský designer Klemens Schillinger vytvořil přístroj, který pomáhá
překonat závislost na mobilních zařízeních. O tom informuje The Verge.

Jedná se plastovou formu, která svým tvarem imituje skutečný chytrý
telefon, a to jak svým tvarem, tak i svojí váhou. Na „display" se
nacházejí kulaté kamínky, které je možné otáčet, čímž je prováděn
ten samý pohyb, který člověk dělá, když používá skutečné přístroje.

Schillinger zmiňuje, že lidé často sahají na své chytré telefony ne
kvůli jejich skutečnému použití, ale aby si prostě hráli rukama.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Letadla, která přivezl Admirál Kuzněcov k břehům Sýrie, začala létat

Palubní letectvo těžkého letadlového křižníku Admirál Kuzněcov, který
v čele eskadry ruské Severní flotily dorazil k břehům Sýrie, začalo
uskutečňovat lety v rámci výcviku vzájemné součinnosti s pobřežním
letištěm, oznámil to velitel křižníku kapitán I. třídy Sergej Artamonov
v televizním pořadu Sobotní zprávy (Věsti v subbotu).

K pobřeží Sýrie dorazila námořní skupina letadlové lodi ruské Severní
flotily v čele s křižníkem na jaderný pohon Petr Veliký a těžkým
letadlovým křižníkem Admirál Kuzněcov.

Ze své strany velitel raketového křižníku Petr Veliký kapitán I. třídy
Vladislav Malachovskij řekl, že se cizí letadla k ruským lodím
nepřibližují.

„Nad námi nikdo nelétá. Všichni se obávají přibližovat se na
vzdálenost menší než 50 kilometrů a moc dobře si uvědomují, jakou
bojovou sílu ze sebe tyto dva křižníky představují," upřesnil
Malachovskij, když mluvil o Petru Velikém a Admirálu Kuzněcovovi.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
V budově agentury MIA Rossia Segodnia hledají bombu

Pohotovostní služby města Moskvy prověřují anonymní informaci o
výbušnině, která byla údajně nastražena v budově na Zubovském bulváru
č.4, kde se mimo jiné nachází i hlavní sídlo agentury Rossia Segodnia,
sdělil RIA novosti zdroj pohotovostních službách města.

„Na telefonní číslo 02 zavolal anonym, který oznámil, že existuje hrozba
výbuchu na adrese Zubovský bulvár číslo 4. Podle předběžných údajů
telefonovala žena, její totožnost se zjišťuje," řekl zdroj agentury.

Jak informuje zpravodaj RIA Novosti, k budově přijelo několik požárních a
policejních vozů, u hlavního vchodu konají službu pracovníci
pohotovostních služeb.

V budově se rovněž nachází agentura Sputnik a Svaz ruských novinářů.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Zdroj: Ankara nesplnila ani polovinu podmínek pro zrušení víz s EU

Turecko prozatím splnilo pouze asi 30 ze 72 požadavků, kterými Evropská
unie podmínila možnost zavedení bezvízového režimu pro krátkodobé cesty
tureckých občanů do EU, sdělil RIA Novosti ve čtvrtek diplomatický zdroj v
Bruselu.

„Ze 72 podmínek, o kterých hovořil francouzský prezident, zatím Ankara
splnila jen asi 30", řekl zdroj agentury, neupřesnil ale, o jaké požadavky
se konkrétně jedná.

Na summitu EU-Turecko byly 7. března zkoordinovány zásady společného
akčního plánu v boji s migrační krizí, který má být podle očekávání
propracován do detailů na schůzce na nejvyšší úrovni ve dnech 17. — 18.
března v Bruselu.

Dohoda předpokládá řadu zásadních ústupků Evropské unie vůči Ankaře,
mimo jiné rozhodnutí EU o urychlení jednání o vízové liberalizaci s
Tureckem.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Nečas se tak bál Nagyové-Nečasové, že se radši nechá potrestat sám,
uvedla soudkyně

Křivé výpovědi se měl podle rozhodnutí Obvodního soudu pro Prahu 1
dopustit bývalý premiér Petr Nečas v kauze své ženy Jany ohledně
zneužití vojenské rozvědky. Dnešní MF Dnes pak konstatuje, že Nečas se
bál ženy víc než trestu za křivou výpověď.

Soudkyně Pavla Hájková na adresu Nečase uvedla, že byl ve výrazně
submisivním postavení, kdy jej obžalovaná Jana Nečasová komandovala a
nadávala mu. „Proto se rozhodl vypovídat u soudu úmyslně nepravdivě i za
cenu, že může být stíhán za křivou výpověď,“ řekla Hájková, jež
včera Nečasové a trojici bývalých důstojníků Vojenského zpravodajství
rozdala podmíněné tresty.

V případě, že bude Nečas skutečně za křivou výpověď stíhán, povede
to, jak píše MF Dnes, státní zastupitelství v Praze 1. Nečasovy výpovědi
se vskutku rozcházely, na což upozornil již i Městský soud v Praze, když
poukazoval na Nečasovo tiskové prohlášení, kdy po vypuknutí kauzy uvedl,
že o sledování tehdejší manželky nevěděl. U soudu pak říkal, že pokyn
vzešel od něj.

Tehdy ještě Jana Nagyová, která byla Nečasovou milenkou, nechala sledovat
manželku Petra Nečase Radku, aby dokázala, že je svému manželovi nevěrná.
Soudkyně Hájková pro MF Dnes uvedla, že motivem jednání Nagyové byla
nenávist vůči Radce Nečasové. Měla ji dokonce častovat sprostými
nadávkami. Nagyovou měla na Nečasové nevěru navést kartářka.

O lžích Nečase u soudu pak píší i Lidové noviny. „Myslím, že to bude
mít dohru. Pokud by se potvrdilo, že vědomě jako svědek lhal, je to křivá
výpověď svědka,“ uvedl k tomu specialista na trestní právo Jaroslav
Ortman.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Česká televize připravila komponovaný pořad k čínské návštěvě a
takto to dopadlo. Expertka pronesla přirovnání k Viktoru Koženému

V České republice je již druhý den na návštěvě čínský prezident Si
Ťin-pching. Česká televize rozebírala, co příjezd tohoto muže znamená
pro Česko. Si Ťin-pchingovi se v České republice dostalo takových poct,
jakých se u nás nedostalo nikomu za posledních padesát let. Většina hostů
v ČT však varovala, že v Říši středu není vše růžové. Podle
sinoložky Olgy Lomové je naše vítání falešné. Čínský prezident prý
navíc nemusí být právě nadšen z některých gest prezidenta Zemana. Došlo
i na otázku, zda bude válka mezi USA a Čínou.

Sinoložka Olga Lomová z Filozofické fakulty Univerzity Karlovy konstatovala,
že je to jistě důležitá návštěva, ale neměli bychom ji přeceňovat.
„Předěl to určitě je, i když doufejme, že to nebude předěl v
dosavadním směřování naší země. Když si vzpomeneme na slova prezidenta
Zemana v čínské televizi, že se vymaňujeme z vlivu EU a USA, doufejme, že
tak daleko nedojdeme,“ vyjádřila své přání.

„Jsem velmi ráda, že jsme nepřistoupili na požadavek Číny explicitně
uznat Tibet a Tchajwan jako součást Číny. Jsem ráda, že jsme v tom
dokumentu nepřiznali ekonomický tržní status Číně,“ pochvalovala si
odbornice. Novináře o tom informoval ministr zahraničí Lubomír Zaorálek (ČSSD).
Pravda je, že odlišný postup by byl v rozporu s politikou Evropské unie jako
celku. „Ale pan prezident už dal najevo, že se nenechá utiskovat,“
připomněla dáma.

Nevíme, co od Číny vlastně chceme

Další host ve studiu, sinolog Václav Kopecký, si posteskl nad tím, že
česká vláda sice hovoří o obnovování vztahů s Čínou, ale kabinet ve
skutečnosti neví, co si vlastně od česko-čínského partnerství přeje.
Sinoložka Lomová mu v tom dala za pravdu.

„Vláda vlastně neví, co chce, mně to připomíná obrovské nadšení,
které jsme viděli např. na počátku 90. let, pokud šlo o Viktora Koženého,“
poznamenala Lomová. A víme, jak to s Viktorem Koženým dopadlo. Čeští
politici v tuto chvíli zkrátka vidí miliardy, které sem potečou, ale
nestarají se příliš o to, co za to Čína bude chtít. „V tom podle mého
jednáme neprofesionálně,“ upozornila sinoložka.

Pobavilo ji, jak se český prezident Zeman snaží chovat familiárně, ale
čínský prezident Si Ťin-pching mu prý neoplácí stejnou mincí. „Já
jsem si všimla, jak ho na zámku v Lánech prezident Zeman objal kolem ramen,
ale Si Ťin-pchingovi se to moc nelíbilo. Ono to připomnělo takovéto gesto z
koloniálních dob, kdy to bylo velmi obvyklé,“ zaznělo z úst odbornice. Je
to náznak toho, že se „bílý muž cítí stále nadřazen tomu čínskému“.
A to se Si Ťin-pchingovi jistě nelíbilo.

To je vrchol! Anebo není?

Dalšími hosty pořadu byli europoslanec Pavel Telička (ANO) a komunistická
europoslankyně Kateřina Konečná. První zmíněný politik jen zaraženě
kroutil hlavou nad slovy prezidenta Zemana o tom, že se vymaňujeme z područí
EU a USA. „Jako bychom nebyli suverénní zemí. Jako bychom se nepodíleli na
politice EU. To je podle mého vrchol, který v posledních letech nemá obdoby,“
konstatoval Telička.

Konečná byla ke komunistické Číně podstatně vstřícnější. Podle
jejího názoru je dobře, že se snažíme rozvíjet vztahy s asijským obrem.
„To odpovídá tomu, že čínská ekonomika je dnes nejvýznamnější
světovou ekonomikou,“ řekla komunistka. Nepředpokládá navíc, že by se
jí někdo v Bruselu ptal na slova prezidenta Zemana a chtěl vše vysvětlit.
„Já můžu říct, že se mě za celé dva roky na výroky českého
prezidenta nikdo nezeptal, takže si nemyslím, že to vzbudí nějaký rozruch,“
poznamenala.

Telička k tomu ovšem dodal, že bychom si měli velmi dávat pozor na to, do
jakých obchodů se s Čínou pustíme. „S čím mám problém, je, že se
chováme ústy hlavy státu k Číně podstatně vstřícněji než vůči
našim hlavním partnerům. Naši hlavní spojenci jsou v EU a v NATO.
Obchodujme s Čínou, ale poukazujme na to, že v Číně existují problémy,
že se tam příliš nectí duševní vlastnictví, že jsou někteří
čínští partneři nespolehliví,“ zlobil se Telička.

To neznamená, že bychom s Čínou neměli obchodovat. Stejně tak bychom ale
neměli mlčet o porušování lidských práv v této zemi. Proč? Protože k
němu dochází a je třeba na to poukazovat. Mlčet o tom je špatné. „To mi
přijde nejenom nedůstojné, ale i velmi, velmi krátkozraké,“ uzavřel své
vystoupení.

Ohrazuji se proti výkladu ČT, ozval se mluvčí z Policejního prezidia ČR

Česká televize následně přinesla záběry, na kterých je Číňany bit
Čech, který přišel vyjádřit svůj názor s tibetskou vlajkou v ruce.
Policie ho sice ochránila, ale proti organizovaným čínským turistům
nezakročila.

V tu chvíli však dostal prostor mluvčí Policejního prezidia Jozef Bocán,
jenž se ostře ohradil vůči pohledu, který Česká televize nabídla.
Policie musí podle jeho názoru zajistit veřejný pořádek a bezpečnost
občanů. Bitý Čech s tibetskou vlajkou byl policií ochráněn, a to je vše,
co je důležité. „Policie na místě zřejmě nevyhodnotila, že je třeba
zakročit i proti čínským turistům,“ poznamenal. Později se ale bude
práce policie vyhodnocovat a nelze vyloučit, že dojde k některým
přehodnocením.

Posléze ČT připomněla pompézní přijetí prezidenta Si Ťin-pchinga ve
Velké Británii, ale také ve Francii či Německu. V Londýně si mohl
čínský prezident připadat jako na Západě respektovaný státník.
Spolupracovník ČT ve Velké Británii k tomu poznamenal, že přivítání Si
Ťin-pchinga lze přirovnat k vítání jiných státníků, např. amerických
prezidentů. Stojí ovšem také za pozornost, že německá kancléřka Angela
Merkelová před kamerami čínskému prezidentovi připomněla, že ji zajímá
i otázka lidských práv.

Naše vítání je falešné

Ve druhé hodině vysílání se ke slovu opět dostali sinologové Olga Lomová
a Václav Kopecký. Dáma si nebrala servítky. „Mně na těch našich
oslavách vadí, že je to falešné. Jak jsme se z tisku dozvěděli,
vyvěšování vlajek bylo reklamní záležitostí, ve Velké Británii je
vyvěšuje vláda, a ne reklamní společnost,“ uvedla. Kopecký odpovídal ve
stejném duchu. Pokud takto mohutně vítáme čínského prezidenta, měli
bychom podobně mohutně vítat i jiné státníky, což se neděje.

Česká televize zmínila i minulost prezidenta Si Ťin-pchinga. Je to muž z
generace tzv. „komunistických princátek“. Jeho otec se pohyboval v
nejvyšších patrech politiky, ale jednoho dne upadl v nemilost. Stal se
obětí komunistických čistek. Patnáctiletý Si Ťin-pching žil několik let
i v jeskyni. Dnes se prezentuje jako muž z lidu, který ovšem v rukou
koncentruje obrovskou moc.

Využívá ji k tomu, aby zemi přiblížil Západu, protože má rád např.
západní filmy, ale vše činí jen pod přísnou kontrolou státu. Kritika
režimu je nepřijatelná. Cenzurní šrouby utahuje nejvyšší představitel
země stále více. Zpočátku obyvatelé věřili, že by mohl systém poněkud
reformovat a spíše otevírat prostor pro svobodu, ale v tuto chvíli berou
podobné naděje za své. Internet je čtyřikrát pomalejší než v Česku,
některé internetové stránky jsou zcela zakázány.

Podle Václava Kopeckého je však komunistická mocenská struktura v Číně
natolik nepřehledná, že není jisté, jak dlouho bude muž pobývající toho
času v Praze ještě u moci. „To můžeme věštit snad jen z čajových
lístků,“ vyjádřil názor Kopecký. Podle Lomové je to možná také
důvod, proč Číňané v Praze tak mohutně vítají svého vůdce. Snaží se
tak domů vzkázat, že je postavení Si Ťin-pchinga pevné a v komunistickém
státě neotřesitelné, protože je respektován i ve světě.

Americký obchodní styl v Číně nikoho neohromí

Analytička z Asociace pro mezinárodní otázky Alice Rezková vyjádřila
velké překvapení nad výší předpokládaných investic v Česku. Prezident
Zeman tvrdí, že jen v roce 2016 budou uzavřeny obchody v celkové výši 95
miliard. Toto číslo je ohromující. Je ohromující, zvlášť když se
podíváme, k jakým investicím došlo např. v USA. Bylo to asi 85 až 90
miliard. Je ale otázka, kolik z předpokládaných obchodů bude nakonec
uzavřeno,“ poznamenala analytička.

Faktem je, že čínská vláda ztěžuje podnikatelům ze zahraničí život
řadou byrokratických nařízení. Preferováni jsou zkrátka domácí
podnikatelé. Další věc je, že Čína nectí duševní vlastnictví. Ocení
totiž, když čínský podnikatel dokáže něco rychle a přesně okopírovat.
Pro Číňany je to ukázka jejich umu. Proto také Čína udělala za poslední
dvě dekády tak velký ekonomický skok.

Sinolog Martin Kříž k tomu dodal, že při obchodech v Číně je třeba
respektovat zkušenost. Manažer ve vyšším věku, s prošedivělými vlasy a
brýlemi se bude těšit většímu respektu než mladý dravý manažer, který
se často prosazuje v USA. „Americký styl nikoho v Číně neohromí,“
varoval Kříž.

Čínu čekají problémy i doma. Nutná restrukturalizace průmyslu povede k
propouštění milionů lidí např. z hornictví. Pro Evropu by to
představovalo opravdu velký problém. Podle sinologa Kříže ale nesmíme
zapomínat na to, že rodiče dnešních mladých Číňanů ještě pamatují
hladomory. Pamatují si dobu, kdy vůbec nebylo jasné, zda se najedí, byť jen
dvakrát denně. Tato rodinou sdílená zkušenost může pomoci ekonomické
problémy překonat.

Čína si zadělává na problém, varuje politický geograf Michael Romancov

Hostem České televize k čínskému tématu byl také politický geograf
Michael Romancov, který upozornil na to, jak se Číňané chovají v Africe.
Říše středu z tohoto kontinentu získává suroviny a za to buduje
infrastrukturní projekty v afrických zemích, třeba v Angole. Na práci
ovšem do Afriky vozí nemalé množství čínských dělníků a právě oni
představují pro Čínu do budoucna problém.

„Čína si tím zadělává na problémy, protože ono to začínalo mít rysy
někdejší evropské kolonizace Afriky. Pokud by mělo dojít k nějakým
výraznějším útokům na čínskou komunitu v té či oné africké zemi, tak
si myslím, že ani Čína to nenechá bez odezvy,“ konstatoval Romancov.
Kdysi se tak ve svých koloniích chovali i Evropané, jenže byli postupem
času nuceni začít jednat jinak.

Bude válka?

V závěru pořadu se hosté věnovali otázce, zda hrozí vypuknutí války
mezi Spojenými státy a Čínou. Říše středu dává najevo, že chce
prosazovat své zájmy v okolních vodách, jenže tím se střetává se zájmy
spojenců Američanů, např. s Japonskem. Podle Romancova nelze vyloučit, že
k nějakým lokálním armádním střetům dojde, ale dlouhodobý konflikt si
Čína nepřeje. „Dlouhodobá konfrontace není něco, co by bylo v
dlouhodobém zájmu Číny,“ poznamenal politický geograf.

Sinolog Kříž k tomu doplnil, že okolní země uznávají ekonomickou
převahu Číny a vědí, jak jsou rozdány karty.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Na internetu se objevily záběry pádu Boeingu v Rostovu na Donu

Na internetu se objevily záběry pádu pravděpodobně dopravního letadla
Boeing 737-800 na letišti Rostovu na Donu.

Letadlo na video prudce klesá a skrývá se za stromy, po čemž dochází k
silnému výbuchu, a do nebe se zvedají kotouče kouře.

Dopravní letadlo Boeing 737, které letělo z Dubaje, spadlo na levé straně
přistávací dráhy letiště Rostovu na Donu při přistání za špatné
viditelnosti. Podle předběžných údajů došlo k tragedii v 3:40 msk. Na
palubě letadla bylo 61 lidí (55 cestujících a 6 členů posádky). Mezi nimi
byly čtyři děti.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Toto nastane, až zakážou kouření v hospodě

Důkaz z Velké Británie pro české politiky, kteří se nebojí zániku
venkovských hospod: Více než 1000 skotských hospod od vyhlášení zákazu
kouření zkrachovalo.

Stovky skotských hospod byly uzavřeny během deseti let od uvedení zákazu
kouření. Zákon zabraňující si lidem zapálit v uzavřených veřejných
prostorách je obecně považován za dobrou věc. Nicméně nová čísla
ukazují, že v posledních deseti letech 1236 hospod ukončilo činnost, což
není optimistický údaj.

Ve Skotsku bylo na konci roku 2005 5794 licencovaných restaurací a hospod.
Statistika je z doby jen několik týdnů před tím, než bylo ve Skotsku v
březnu 2006 v restauracích zakázáno kouření.

Zákaz kouření v restauracích a hlavně v hospodách zafungoval ale přesně
tak, jak předpokládají mnozí restauratéři u nás. Stovky hospod začaly
krachovat a mizet ze světa. Skotští milovníci pěnivého moku prostě na
pivo bez cigarety přestali chodit. Dnes zůstává v provozu pouze 4558 hospod.
Skotským pivařům tak ubyla po deseti letech skoro čtvrtina hospod.

O to více si dnes a zítra vychutnávají skotští fandové, kteří
přicestovali do Prahy na přátelské utkání s naším národním mužstvem,
pražské hospody, kde si k dobrému českému pivu mohou dát (zatím) i
cigaretu. V hospodách hlavně na Seifertově ulici na Žižkově, ale i v
centru i díky svému tradičnímu oblečení nešli přehlédnout. A protože
patří k nejlepším a nejslušnějším fandům v Evropě, s našimi pivaři
se živě bavili nejen o fotbale. Často právě o tom, jak se v Čechách máme,
že se můžeme rozhodnout pro kuřáckou nebo nekuřáckou restauraci. U nich
prý opravdu dochází ke krachu typických skotských hospod, ne nepodobných
těm našim. Ztrácí se podle nich i jistá staletá kultura pití piva v
širší společnosti hostů a přátel. Přesně jak to nyní hrozí také v
Česku. I proto nám Skotové rozumějí a přeji nám, aby to u nás dopadlo
lépe než u nich.

A jak se proti tomu Skotové brání? Přesně, jako se zřejmě budou bránit
hospodští u nás, pokud protikuřácký zákon projde v původní podobě.
Místo zavřených hospod se u nich otvírají nejrůznější soukromé kluby,
kde si pivaři k oblíbenému nápoji mohou svoji zaslíbenou cigaretu v klidu
vykouřit.

A ještě něco máme podle přímého setkání se skotskými fandy
společného. Náš protikuřácký zákon chodí do Sněmovny podporovat
ministr Němeček s pohřební urnou, stejně vášnivě prý zákaz kouření
obhajuje skotská ministryně zdravotnictví Shona Robisonová.

„Jsem nesmírně hrdá na to, že Skotsko je na cestě k absolutnímu zákazu
kouření. Tabák však zůstává nejčastější příčinou zbytečných
úmrtí ve Skotsku, což je důvod, proč chceme vytvořit generaci bez tabáku
od roku 2034. Stále je nutné vykonat pro dosažení tohoto cíle mnohem více,
než jsme dosáhli doposud,“ představila před nedávnem svůj cíl skotská
ministryně.

Skotové, i když nepochybují o škodlivosti kouření, však dávají
přednost svobodě volby. V tom byli včera s našimi fandy a nejen kuřáky v
pražských hospodách absolutně zajedno.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Putin oznámil, co bylo získáno použitím nových zbraní v boji

Využití moderních ruských zbraní v bojových podmínkách umožnilo jejich
upravení, oznámil ruský prezident Vladimir Putin.

„Mnohé se podařilo upravit během využití nejnovějších systémů
zbraní v bojových podmínkách," řekl Putin na schůzce, která uzavírala
sérii porad ohledně vojenských záležitostí.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Vážně hrozí další vlna běženců, tentokrát z Ukrajiny. A opravdu to
nebudou žádní inženýři. Zkušený Milan Syruček promlouvá také o tom,
jak se v Rusku rozmáhá islám

ROZHOVOR Je taktické slibovat rozdávání pasů do EU jak Turecku, tak
Ukrajině? Může nás ohrozit další uprchlická vlna, tentokrát z východní
Evropy? Novinářský nestor a brilantní znalec bývalého Sovětského svazu a
Ruska Milan Syruček se v rozhovoru pro ParlamentníListy.cz věnuje také
genocidám, na které jsme – zvláště v případě Arménů – možná
poněkud pozapomněli. Dozvíte se také, že islám je v současném Rusku
největší náboženskou minoritou.

V „separatistických“ republikách v Donbasu je, zdá se, relativní klid.
Komu za to podle vás „vděčíme“?

Správně otázka upozorňuje na to, že klid je opravdu relativní, a to, co
bychom nazvali neklidem, už tolik neláká pozornost médií. Pravdou však je,
že tam stále ještě denně umírají lidé, byť jsou to jednotlivci a byť
to vždy není od střelby, ale od nevybuchlých nábojů a zvláště min. A
také probíhají procesy, které se dějí spíše pod rouškou šera či temna,
než by se vytrubovaly navenek. Například bylo jak v Doněcké, tak Luhanské
oblasti rozebráno na dvacet velkých závodů a vyvezeno na východ, dalších
dvanáct se postupně rozebírá na kovový šrot. Jde především o
strojírenské podniky, které tvořily ekonomickou bázi oblastí, a tím celé
Ukrajiny. Oznámil to představitel vojenské rozvědky na brífinku s
novináři a otiskla to 4. března Ukrajinská pravda.

Při návštěvě českých komunistických poslanců u „separatistů“ v
Donbasu se setkali také s tamním „ministrem zahraničí“ a byla to prý
velká sláva. To už jsou obě separatistické republiky tak daleko jako
například Náhorní Karabach? Tedy v jejich případě tak daleko od Kyjeva a
blízko k úplné samostatnosti...

Což o to, naši poslanci by měli více jezdit do krizových oblastí, aby si
učinili přesnější obrázek o místní situaci, kterou většinou neznají.
Měly by to však být pracovní cesty, a nikoliv manifestace solidarity s
předem vyhraněnými názory, pro něž hledáme jen ta fakta, která je
podpoří. Ostatně nechápu, proč je stále Moskva Mekkou našich komunistů.
V Ruské federaci vládne divoký kapitalismus, moc není v rukou lidu, ale
politických a ekonomických oligarchů a jejich představitelů, vláda
uplatňuje politiku velmoci, a nikoliv proletářského internacionalismu.
Nechci tím kritizovat ruský režim, asi nejspíše odpovídá daným
podmínkám, jen nechápu, v čem naplňuje ideje Marxe a Engelse,
Komunistického manifestu. Nebo se snad komunisté už nehlásí ke svým
ideálům? A co se týče takzvaných separatistických republik, vítají
každého, kdo jim projeví sympatie. Jak snadno se v médiích učiní z
delegace komunistických poslanců delegace českého parlamentu, která
podporuje odtržení východní části země od celé Ukrajiny.

Německo a západní Evropa nás „straší“, abychom vzali uprchlíky z
Blízkého východu a Afriky, a pomohli tak EU, protože až nastane
destabilizace Ukrajiny, pohrnou se na Slovensko a na nás miliony uprchlíků
zase z východu. Má to nějaký reálný základ a jaký by byl podle vás v
této vlně rozdíl? Třeba bližší kultura, jazyk i dějiny?

Já se také obávám, že s jarem může přijít vlna uprchlíků zejména z
Ukrajiny, zvláště dostanou-li privilegium bezvízového styku. Nejde ani tak
o jejich možnou asimilaci, vždyť po říjnové revoluci nás také zaplavila
podobná vlna a Praha se společně s Paříží stala centrem ukrajinské a
ruské protibolševické emigrace. Podporoval ji dokonce sám Masaryk, byť
žádal, abychom přijímali pouze odborníky zvláště na zemědělství,
studenty, vědce a budoucí vědce, kteří by naopak pomohli rychleji se
vyrovnat s potížemi zrodivší se nové republiky. Obávám se však, že v
předpokládané vlně nepůjde o specialisty, ale o lidi svou kvalifikací
rovnající se našim dnešním nezaměstnaným. Nejde o to, zda se adaptují s
naší mentalitou, zvyky, náboženstvím a podobně, v tom skutečně problém
nebude, ale jak se budou adaptovat na ekonomické podmínky vlastního
přežití. To zaprvé. A zadruhé, do jaké míry se tím dále oslabí
ukrajinská ekonomika a celá země se stane Achillovou patou Evropy, protože
poté bude do značné míry jedno, zda její obyvatelé budou emigrovat k nám,
nebo zůstanou doma. Jak se zachováme k tomuto problému? Zaplatíme daň za
solidaritu s Ukrajinou jako součástí Evropy, nebo si budeme hrát na mrtvého
brouka a čekat, až sociální výbuch na východě zrodí třeba něco
podobného, jako se to stalo v Německu ve třicátých letech?

Ještě bych chtěl připomenout jednu statistiku OSN: V roce 2014 muselo své
domovy opustit celkem na 60 milionů lidí, z toho do Evropy směřoval jen
zlomek – méně než milion, z toho o azyl požádalo 625 000. A jejich
národnostní rozbor ukazuje zajímavou skutečnost: z 20 procent to byli lidé
ze Sýrie, dále Afghánistán (7 procent), Kosovo 6 a Eritrea 6 procent, Srbsko
pět a řada dalších zemí včetně třeba Ukrajiny. Z těch hlavních dvě
evropské země, považované EU za „bezpečné“. U Sýrie jsou hlavním
motivem důsledky války. Hlavní vlna Afghánců byla z těch lidí, kteří
spolupracovali s mezinárodními a dalšími organizacemi a bojí se
současného nástupu Tálibánu. Z Eritreje je to kvůli diktátorskému
režimu, v zemi nebyly od roku 1993 žádné volby, služba v armádě je
povinná pro všechny muže a ženy a časově neomezená.

Z přistoupení Ukrajiny k EU, respektive bezvízové povinnosti není západní
Evropa nijak nadšena, zato Turkům se přímo podbízí. Není to podle vás
dvojí metr?

Otevřeně řečeno, v případě obou zemí se o bezvízovém režimu uvažuje
nikoliv proto, že v těchto zemích k tomu uzrály podmínky, to se ani v
jednom případě nenaplňuje, ale jako odměna za nějakou protislužbu: k
Turecku je to ohledně toho, co od něho žádáme směrem k uprchlíkům, od
Ukrajiny aby se odklonila od spojenectví s Moskvou ke spojenectví s Bruselem,
potažmo Washingtonem. Je to svým způsobem dar, možná danajský.

Pojďme hovořit o jiné oblasti bývalého SSSR. Před rokem uplynulo 100 let
od výročí genocidy Arménů Turky. U nás se to tak nějak přešlo, ostatně
naše republika na rozdíl od některých jiných států západní Evropy tuto
genocidu neodsoudila. A to se holedbáme křesťanskými základy. Co byste
řekl o této situaci, která by se právě v těchto měsících možná měla
více připomínat?

Připomínat si genocidy podle výročí si, myslím, nestačí, i když chápu,
že se z mezinárodního hlediska požaduje alespoň přiznání určité
solidarity, byť se zpožděním – jak to například Ukrajina žádala na
parlamentech všech zemí světa ohledně toho, zda hladomor ve třicátých
letech byl také genocidou. Lidem, kteří tehdy trpěli, to už nepomůže, jde
o politické gesto. Bohužel genocida jako taková není jen věcí minulosti,
nacismu či jiných ismů nebo i bez ismů, jako to bylo nejen s Armény, ale
rovněž v bývalé Jugoslávii, o Africe ani nemluvě. Je to současný, a
dovolím si napsat, budoucí problém. Naše civilizace se stává stále
vyspělejší – jak ho může neřešit? Neboť vyspělost se přece nedá
měřit jen tím, kolik kilogramů chleba si může u nás koupit dělník za
hodinu práce. Vyspělost by se měla měřit i podle toho, nakolik nejsme
slepí ke křivdám, které se dějí mimo naši vyspělou společnost, která
přece nežije izolovaně od ostatního světa. Kdybych to měl k něčemu
přirovnat, tak asi k řidiči, který se svým mercedesem ujel od nehody a
neposkytl pomoc.

A ještě muslimové a Rusko. Nedávno Vladimir Putin otevřel největší
mešitu v Rusku. Jaký je vlastně vztah ruských občanů a muslimského
obyvatelstva, přičemž samozřejmě asi oblast Kavkazu je poněkud atypická...

Nejprve si ujasněme: Islám je v Rusku největší náboženskou minoritou,
vyznává ho 14 milionů až dvacet milionů obyvatel, což je zhruba čtrnáct
procent populace. Má dávné historické tradice, ale v současné době je
nejvíce rozšířen v Podkavkazsku, Povolží a z velkých měst v Kazani,
Nižním Novgorodě, Petrohradě a Moskvě. Za centrum je považována Kazaň,
kde se nacházejí islámská univerzita a největší mešita v Evropě.
Ačkoliv Lenin po revoluci slíbil všem věřícím stejná práva a svobody,
Stalin je začal pronásledovat. Situace se výrazně změnila po roce 1991, kdy
se islám znovu začal v Rusku šířit takovým tempem, že řada historiků
předpokládá, že koncem tohoto století se stane vedoucím náboženstvím.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Příprava návštěvy „Velkého Číňana“. Publicista sepsal recesistický
pohled do přípravného výboru

Novinář a komentátor Vladimír Kučera se na svém blogu na serveru
Aktuálně.cz věnoval tajné zprávě o přípravě návštěvy „s. Velkého
Velkého Číňana v ČR“.

„Přípravný výbor uvítání se dohodl o oslovování ‚soudruh‘, ‚soudružka‘.
Na přání soudruhů čínských poradců pro přípravný výbor uvítání je
možná i verze ?? a ??(potlesk). Případné námitky odmítl již předem s.
Babiš: ‚Soudruzi, stejně jsme většinou už byli soudruzi. Umíme to. Kdo
nebyl, brzo se naučí‘,“ konstatuje lakonicky Kučera.

Původní text ZDE.

Kučera následně ironicky popisuje, že je nutno vyřešit problém, neboť
někteří soudruzi nejsou schopni vyslovit jméno čínského prezidenta. Je
tak prý schválen návrh, aby se používalo označení „soudruh Velký
Číňan“. „S. čínští poradci souhlasí s rozšířením, aby se
užíval termín ‚s. Velký Velký Číňan‘. Návrh s. Zemana užívat
pojem ‚Velký Velký Velký Číňan‘ čínští poradci odmítají s tím,
že by to znamenalo obnovení kultu osobnosti, s nímž se Čína už dávno
rozešla (potlesk),“ píše Kučera.

Podle něj bylo také schváleno ústřední heslo uvítání: „Se soudruhem
Zemanem za Velkým Velkým Číňanem!“ „S. Duka navrhuje, že po mnoha
poradách se s. Zemanem se svými ovečkami provede konverzi k čínskému typu
komunismu (velký potlesk). Ss. čínští poradci to zásadně odmítají (větší
potlesk). S. Duka tedy navrhuje jako cestu konfuciánství. Ss. poradci kladou
dotaz, co tomu řekne papež. S. Duka odpovídá: ‚Kolik má papež divizí?‘
(potlesk). Ss. čínští poradci se smějí a plácají s. Duku po zádech (dlouhotrvající
potlesk),“ zmiňuje se dále Kučera o pasáži z tajné zprávy.

Podle všeho je dalším bodem také to, kolik metrů se mají čeští
představitelé plazit po břiše k nohám Velkého Velkého Číňana. Prý
stačí třicet metrů a prezident Miloš Zeman může lézt po kolenou. Poté
se pravidlo ještě zmírní. „S. Veleba přichází s výzvou, aby se
dobrovolně přihlásili s. zastupitelé, kteří prolezou zažívacím traktem
s. Velkého Velkého Čínana od zdola vzhůru. Sám se hlásí jako první a
prohlašuje, že celý proces absolvuje dvakrát. S. Zeman mu děkuje za
příkladnou iniciativu (bouřlivý potlesk),“ pokračuje v humoru Kučera.

Řeč je i o stavbě Zemanova kanálu Dunaj-Odra-Labe a závěrem nechybí ani
budování sochy. „Ss. Veleba a Ovčáček navrhují, aby bylo na Václavském
náměstí zbudováno jako pendant sv. Václavu dvojsoší Velkého Velkého
Číňana a s. Zemana, který klečí pod velkým čínským vůdcem a cucá mu
palec u nohy (bouřlivý potlesk). Povstává s. Filip a žádá, aby v pozadí
dvojsoší byl vyveden emblém s. Gottwalda,“ píše Kučera s tím, že
jednomyslně prošel i návrh, aby studenti demonstrující o všech 17.
listopadech byli rozježděni tanky.

„Naopak byl odložen návrh, který předložili ss. Zeman, Ovčáček,
Mynář a Veleba, aby na uctění s. Velkého Velkého Číňana byla
uspořádána poprava vybraných kavárenských povalečů na některém z
pražských veřejných prostranství. S. Tvrdík upozornil, že podobný akt by
byl vhodnou součástí slavnostního otevření Národního fotbalového
stadiónu Slávie v Edenu, na něž s. Velký Velký Číňan, jinak
vynikající fotbalista, dozajista také přijede,“ sdělil Kučera. A
uzavřel to pojednáním o kulturním programu čínského cirkusu.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Díky Ameriko, psal dojatý režisér Eastwood na Twitter. Ten mu za podporu
Trumpa okamžitě zablokoval účet

Provozovatelům sociální sítě Twitter se zřejmě nelíbilo že slavný
americký herec přivítal zvolení Donalda Trumpa prezidentem. Clint Eastwood
poděkoval Americe za to, že zvolila muže, v němž populární herec vidí
naději pro svou zemi. A přišel trest. Server New York Post napsal, že
hercův účet na sociální síti byl zablokován.

„Děkuji Ameriko, asi už nebudu dlouho žít, ale poslední léta mého
života budou skvělá. Nemohu dost poděkovat prezidentovi Donaldu Trumpovi,“
napsal krátce po zvolení Trumpa 45. prezidentem USA slavný herec Clint
Eastwood, který letos oslavil osmdesáté šesté narozeniny.

Krátce nato byl ale hercův účet společností Twitter zablokován. Herec se
tomu podivil a následně začal komunikovat prostřednictvím účtu své dcery,
který naštěstí stále funguje. Účet samotného herce "@EastwoodUSA" je
stále "pozastaven", jak se může přesvědčit kterýkoliv uživatel internetu.

Nejeden uživatel Twitteru dal najevo, že se mu nelíbí cenzurní snahy
provozovatelů Twitteru. „Cenzura a autoritářství na Twitteru znovu
vystrkují drápy,“ napsal jeden z uživatelů.

Celá článek najdete zde

Clint Eastwood podporoval Trumpa po celou dobu prezidentské kampaně a po celou
dobu doufal, že skončí nadvláda politické korektnosti.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Zeman nás vymaňuje z vlivu USA a EU, ale obrací nás k Rusku a Číně,
smutní Pospíšil

K návštěvě čínského prezidenta Si Ťin-pchinga a jeho přijetí českou
hlavou státu Milošem Zeman se vyjádřili i předseda ODS Petr Fiala či
europoslanec za TOP 09 Jiří Pospíšil.

„Miloš Zeman donedávna kritizoval pravicové vlády, že jsou málo
proevropské. ‚Napravil‘ to vyvěšením vlajky EU. Jaká vlajka tam bude
viset teď?“ zeptal se na Twitteru Fiala.

Své řekl i Jiří Pospíšil. „Miloš Zeman prý vymaňuje ČR z vlivu
Evropy a USA. Zároveň nás obrací k Číně a Rusku. Po 26 letech od revoluce
smutné. A pro ČR nebezpečné,“ nechal se slyšet, čímž reagoval na slova
českého prezidenta, která uvedl před několika dny v čínské televizi.

Zeman v rozhovoru mimo jiné uvedl, že Česká republika se zbavila vlivu
Spojených států amerických a Evropské unie a je nezávislou zemí. „Byly
velmi špatné vztahy mezi Čínou a bývalou vládou České republiky.
Zdůrazňuji bývalou vládou České republiky. Protože tato vláda byla velmi
submisivní pod tlakem Spojených států a Evropské unie,“ uvedl Zeman.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
TV: Ženisté odpálili podezřelý předmět v bruselské čtvrti evropských
institucí

Ženisté vyhodili do povětří podezřelý předmět v bruselské ulici, kde
se nacházejí evropské instituce a stanice metra, kde došlo dříve k
výbuchu, sdělila televize RTBF.

Tři výbuchy otřásly bruselským letištěm v úterý kolem 8 ráno
místního času. Byly oficiálně uznány za teroristický útok.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Babiš v ČT ohlásil, že znovu zvažuje dát nabídku ODS. A pořádně tím
nadzvedl nejen vedení ČSSD, ale i Fialu

Premiér v demisi Andrej Babiš v neděli v pořadu Otázky Václava Moravce
prohlásil, že by jeho hnutí ANO mohlo pro případnou účast ve vládě
opět oslovit ODS. Předseda občanských demokratů Petr Fiala ale radostí
nejásá, žádnou nabídku zatím neobdržel a za premiérovými kroky vidí
vypočítavost. ODS navíc stále trvá na tom, že o vládě vyjednávat nebude.

Premiér v demisi svými slovy v České televizi mj. pěkně znejistil
některé ze sociálních demokratů, když uvedl, že zváží nabídku
občanským demokratům pro případnou možnou vládní spolupráci. „Přemýšlím
o tom, ano. Měla by to být nabídka o programu a účasti ve vládě,“ uvedl
Babiš v rozhovoru pro ČT k možnosti jednání s občanskými demokraty. „Priorita
je, aby vláda získala důvěru nebo toleranci a aby skončily dohady a
vyjednávání. To je náš hlavní cíl,“ dodal Babiš, jehož vyjednavači
se v současnosti scházejí se zástupci ČSSD, ale také SPD a komunistů.

Vedle programových shod však ČSSD podmiňuje svoje vládní angažmá dohodou
o mechanismech vládnutí, například tím, že nebude moci být jako menší
koaliční partner přehlasována. Premiér si je dobře vědom toho, že ANO by
mohlo v Poslanecké sněmovně s ODS utvořit většinu 103 hlasů, občanští
demokraté ale v minulosti opakovaně uvedli, že nechtějí vstoupit do vlády
s trestně stíhaným premiérem. Policie Andreje Babiše obvinila z dotačního
podvodu v kauze farmy Čapí hnízdo.

„Nevím, o čem Andrej Babiš přemýšlí, ale vidím, co opravdu dělá. Ve
všech důležitých hlasováních se jeho vláda opírá o SPD a KSČM a
společně potápí naše návrhy,“ napsal na svém twitteru Fiala, který by
prý ocenil, kdyby premiér mluvil pravdu a nepoužíval pouze řečnické triky.
I místopředseda ODS Miloš Vystrčil v neděli zopakoval, že postoj
občanských demokratů zůstavá stejný, a to ten, že Andreje Babiše
považují za nedůvěryhodnou osobu.

Petr Fiala oznámil, že žádná nabídka ale ještě nepřišla, protože
nejspíš ani není co nabízet. „Premiér v demisi jen mate veřejnost,
vyvíjí nátlak na jiné možné koaliční partnery a skrývá skutečné,
tedy SPD a KSČM,“ uvedl předseda ODS pro ČTK.

Předsedovi ČSSD Janu Hamáčkovi se Babišovy výroky o případném jednání
s ODS také vůbec nezamlouvají. „Pokud se chce Andrej Babiš radit s kolegy,
zda vyjednávat o vládě s ODS a prosazovat pravicovou politiku, tak za ČSSD
můžeme jednání hned ukončit,“ reagoval důrazně na premiérova slova na
svém twitterovém účtu.

První místopředseda strany Jiří Zimola na twitteru uvedl, že se v
postojích předsedy ANO ztrácí. „Trochu se v AB ztrácím. Nejdřív SPD,
pak ČSSD, dnes ODS. Jen aby se v tom neztratil sám pan předseda hnutí i
vlády,“ napsal. Další společná jednání sociálních demokratů a ANO
totiž mají proběhnout ve čtvrtek a ČSSD se chystala na nich dosavadní
debatu o programu rozšířit i na personálie – a mluvit o ministerstvech,
která by mohla získat.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Zlom: Putin oficiálně promluvil s lídry lidových republik. A už nikoliv „samozvaných“

Stalo se, na co mnozí čekali tři a půl roku. Prezident Ruské federace
Vladimir Putin poprvé od vyhlášení donbaských lidových republik přímo a
oficiálně hovořil s oběma jejich lídry.

Ačkoliv Rusko již v únoru letošního roku oficiálně uznalo doklady
Doněcké lidové republiky (DLR) a Luhanské lidové republiky (LLR), přímý
kontakt mezi lídry uvedených stran – alespoň oficiálně – neproběhl.

Zatímco podepsání výnosu o uznání dokladů mělo mít „výhradně
humanitární charakter“, přímý kontakt mezi ruským prezidentem a vůdci
lidových republik byl dlouho považován za nepravděpodobný: jen máloco by
za daného stavu více vyjádřilo vůli ruského prezidenta k možnému
uznání DLR a LLR než právě takové gesto.

Přímý telefonický rozhovor Vladimira Putina s Alexandrem Zacharčenkem a
Igorem Plotnickým se uskutečnil ve středu 15. listopadu. Předmětem
rozhovoru byla podle prohlášení Kremlu výměna zajatců mezi Ukrajinou a
lidovými republikami. Iniciátorem plánované výměny je vůdce hnutí
Ukrajinská volba – právo národa Viktor Medvedčuk.

Hlavy DLR a LLR iniciativu podpořily. Provedení výměny však podle nich
ještě bude nutné dojednat s ukrajinskou stranou.

Zlomová je ještě další skutečnost: v posledním oficiálním prohlášení
Kremlu není ani jednou v souvislosti s lidovými republikami použit
přívlastek „samozvané“, „samovyhlášené“, „jednostranně
vyhlášené“ či „povstalecké“ a podobně, stejně tak zde není řeč o
Doněcké a Luhanské oblasti.

„Uskutečnil se telefonický rozhovor Vladimira Putina s hlavou Doněcké
lidové republiky Alexandrem Zacharčenkem a hlavou Luhanské lidové republiky
Igorem Plotnickým,“ stojí doslova v prohlášení Kremlu.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Vraťte nám Západ, žádá ekonom Kohout. To, co na něm kdysi obdivoval, už
dnes prý marně hledá

Ekonom Pavel Kohout v obsáhlém komentáři vysvětluje, proč za socialismu
vzhlížel k Západu. Obdivoval hodnoty, které se podle jeho názoru dnes z
téhož Západu vytrácejí. Údajně mizí svoboda slova, svoboda podnikání.
A to nás ohrožuje, protože kvůli tomu nejsme schopni porazit nepřítele,
jenž nás fatálně ohrožuje.

Pavel Kohout podle vlastních slov vyrůstal za socialismu a už jako dítě
viděl, že je na tom kapitalismus líp než socialismus a to i navzdory tomu,
co hlásala komunistická propaganda. Na západ od našich hranic lidé mohli
svobodně mluvit, svobodně podnikat, svobodně vlastnit majetek a svobodně
cestovat. Tento starý Západ však podle ekonoma umírá.

„Trápí mě, že Západ postupně přestává být Západem, jak jsem jej
znal dříve. Za našich životů se odehrává pomalá revoluce, která
postupně ničí to, díky čemu Západ byl tak úspěšný a tak přitažlivý.
Jde mi hlavně o svobodu projevu. Ta je postupně nenápadně omezována. Ano,
jedná se o takzvanou politickou korektnost. Mladí levičáci ji propagují
jako americký vynález, jehož cílem je odstranit diskriminaci menšin tím,
že se zakáží používat urážlivé výrazy. My ostatní víme, že něco
podobného tu už jednou bylo: za Husáka a nějakou dobu před ním,“ varuje
ekonom Kohout.

Vše se podle ekonoma děje ve jménu snahy nikoho neurazit. Tato snaha je dnes
důležitější, než vyslovování pravdy. Kdyby stejná pravidla Západ
dodržoval před třiceti lety, sovětský blok by se sice rozpadal, ale trvalo
by to mnohem déle.

Celý komentář najdete zde

Protože Západ údajně nemluví pravdu. Nemůže porazit ani Islámský stát,
protože první věcí na cestě k vítězství je jasné pojmenování
nepřítele, k němuž se posléze postavíme čelem. Kohout má za to, že se
dnes bojíme nepřítele jasně pojmenovat. Jak by to vypadalo, kdyby se
někdejší britský premiér Winston Churchill takhle bál nacistického
Německa. Mohlo by to pak vypadat třeba takhle.

„Takzvaný nacionálně socialistický stát, který ale nemá nic
společného se skutečným Německem, neboť to je vzdělané a mírumilovné.“
Kobercové bombardování Londýna by bylo politicky korektně označováno jako
„násilný a odsouzeníhodný výstřelek Luftwaffe, který rozhodně nemá
podporu většinové německé populace.“ Příslušníci SS by pak byli „zoufalí
mladíci, kteří se v důsledku sociálního vyloučení a nedostatku
životních perspektiv dostali na špatnou cestu“.

„Dnešní Západ je schopen ve své lhavé vynalézavosti zdůvodňovat
terorismus údajnými zločiny kolonialismu a západního imperialismu. Dnešní
Západ se omlouvá vrahům a obviňuje oběti. Nepřítele je schopen poznat
obvykle až tehdy, kdy se těla válejí v kalužích krve a k činu se
přihlásil Islámský stát. Západní média vždy neopomenou zdůraznit ‚takzvaný‘
Islámský stát. A i v těchto případech se hledají zástupní viníci a
lže se o podstatě a příčinách,“ dodává k tomu Kohout.

Stejné je to prý s problémy Evropské unie. I tady se její vedoucí politici
bojí říkat pravdu. A ty, kdo říkají pravdu, označují za radikály,
lháře, xenofoby a tak podobně. A to je cesta do pekel. Úspěšná politika
se dá dělat jen pokud mluvíte pravdu. Západ by se proto podle Kohouta měl k
pravdě vrátit.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Profesorka, která pije krev Jaroslavu Tvrdíkovi, vystoupila po ránu v ČT

Čínský prezident Si Ťin-pching, který je od včerejška na oficiální
návštěvě České republiky, je zřejmě nejmocnějším mužem Číny a do
svých rukou soustřeďuje další a další pravomoci. V ranním vysílání
České televize to uvedla sinoložka Olga Lomová z Filozofické fakulty
Univerzity Karlovy.

Připomněla, že v mládí byl Si Ťin-pching poslán na převýchovu pracovat
na venkov a že jeho pracovní výsledky i ve srovnání se ženami nebyly nijak
výborné. Protože pocházel z rodiny, která byla vystavena řadě perzekucí,
musel se vymezovat vůči svému otci. „Musel se v něm zrodit vzdor a touha
jednou tyto věci odčinit,“ podotkla profesorka Lomová, kterou za její
vyjádření na téma Číny v minulých dnech několikrát kritizoval prezident
Smíšené česko-čínské komory vzájemné spolupráce Jaroslav Tvrdík.

Dostává všechno pod kontrolu

Podle ní se zdá, že Si Ťin-pching je skutečně nejmocnějším mužem
Číny. Hlavní je, že je generálním tajemníkem Komunistické strany Číny.
Ta má totiž rozhodovací pravomoci, státní správa je podřízena
komunistické straně.

Lomová uvedla, že čínský prezident se snaží od dob kulturní revoluce
dostávat bezprecedentním způsobem do svých rukou další a další pravomoci.
„Dostává všechno pod kontrolu,“ poznamenala.

Vysvětlila, že Čínu řídí politbyro. To je vrcholný 25členný orgán.
Nejdůležitější rozhodovací pravomoci má stálý sedmičlenný výbor.

Pokud chce někdo něco měnit, může to dělat skrze komunistickou stranu

Komunistická strana má klíčové postavení pro řízení celého státu.
Buňky komunistické strany jsou jediné struktury, jejichž prostřednictvím
mohou obyvatelé vyjednávat s mocí. Na nižších pozicích může pro lidi
komunistická strana dělat pozitivnější věci. „Je tady výraznější
postoj ve smyslu, pokud někdo chce něco měnit a ovlivňovat, tak to může
dělat skrze komunistickou stranu,“ uvedla sinoložka.

Když nastupoval současný čínský prezident k moci, vkládaly se do něj
velké naděje. Byl považován za někoho, kdo je poctivý a bude něco dělat
pro čínský lid. Předpokládalo se, že má zájem o řešení problémů.
Zejména obrovské korupce a zneužívání postavení. Tyto problémy vedly v
roce 1989 k protestům, nynější situace je ale ještě horší než v roce
1989.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Savčenková, Rusko a Západ: Časy se mění?

Soudní proces s ukrajinskou pilotkou Naděždou Savčenkovou vzbudil v
českých médiích velký zájem, zatímco česká diplomacie aktivně
podpořila novou sankční ofenzívu proti Rusku. Další okolnosti kauzy N.
Savčenkové v kontextu současných ukrajinsko-ruských vztahů sledovala pro
Parlamentnílisty.cz Veronika Sušová-Salminen.

Proces s bývalou ukrajinskou vojákyní a později členkou ukrajinského
dobrovolnického batalionu Ajdar měl složitý politický kontext. A
doprovázely ho od počátku dvě verze toho, co se stalo, které v podstatě
odpovídají dvěma stranám konfliktu o Ukrajinu. Obrovská mentální propast,
která se rozestoupila mezi Ukrajinou a Ruskem a postavila obě země proti
sobě, je tak přirozeným kontextem celého procesu.

Politika a justice

Politizace obecně justici nesvědčí, a to nejenom v současném Rusku. V jeho
případě však máme právní kulturu, kterou pomohl vytvořit komunistický
režim a následná postkomunistická transformace v podmínkách pro Rusko
typické institucionální slabosti. Není ovšem objektivní hodnotit celý
současný právní systém politicky hybridního Ruska jako nefunkční a
celkově svévolný. Příklady medializovaných případů s politickým
kontextem, jako je kauza Jukosu nebo nyní kauza Savčenkové, nevypovídají o
všem, i když politizované případy jistě nepřispívají k obecné
důvěryhodnosti ruské justice.

Je nicméně nepopiratelné, že to byly Putinovy reformy, které mezi roky 2000
až 2008 významně přiblížily ruský postkomunistický systém tomu
západnímu, i když se jim nepodařilo vymýtit kulturní praxe postavené na
neformální výměně. Tzv. telefonní právo, které porušuje princip
nezávislosti soudů, se podařilo omezit, ale rozhodně ne vymazat. Jako
relativní úspěch jsou například označovány arbitrážní soudy i fakt,
že se běžní Rusové k soudům v posledních letech obraceli více i navzdory
zažitému skepticismu a nedůvěře ve spravedlnost.

Kdo je Naděžda Savčenková?

Portrét Naděždy Savčenkové dostupný v dnešních médiích je v
ukrajinském podání mytologizující a v ruském provedení démonizující.
Savčenková dělala před Majdanem profesionální kariéru v ukrajinské
armádě, dokonce získala privilegovaný přístup na vojenskou vysokou školu,
a to na intervenci tehdejšího ministra. Před tím mezi roky 2004 až 2005
sloužila půl roku v Iráku jako součást ukrajinského vojenského mírového
kontingentu. Po ukončení studia s kvalifikací pilota vrtulníku sloužila na
různých pozicích v ukrajinské armádě, aby se v době Majdanu rozhodla (prý
v době dovolené, ale fakticky jako dezertérka) pro službu v domobraně
Majdanu a následně u neslavného batalionu Ajdar.

Ten útvar patřil k těm polovojenským a polosoukromým jednotkám, které v
prostředí konfliktu používaly násilí proti civilistům, případně se
účastnily kriminálních aktivit v oblastech, kde ukrajinský stát zmizel z
obzoru. Je také známo, že přitahovaly ukrajinské nacionalisty a extremisty.
O těchto ideologických spojeních Ajdaru psal dokonce britský Guardian (http://www.theguardian.com/world/2015/mar/05/ukraine-women-fighting-frontline).
Obvinění Amnesty International, že se batalion dopouští (http://europe.newsweek.com/evidence-war-crimes-committed-ukrainian-nationalist-volunteers-grows-269604)
zločinů proti lidskosti, se objevila v době, kdy už byla N. Savčenková v
ruském vězení, ve kterém je od července 2014. Informace ruského tisku (http://lenta.ru/articles/2016/03/22/guilty/)
o tom, že se sama Savčenková podílela na praktikách mučení zajatců,
není možné nijak potvrdit ani vyvrátit.

Podobně si je třeba zopakovat, že Savčenková se stala poslankyní Rady a
členkou PACE v době, kdy byla v ruském zajetí. Byla tedy spíše
kandidována (než, že by kandidovala) už jako vězněná a jako součást
ukrajinské volební kampaně na podzim 2014, ve které Rusko figurovalo jako
válečný agresor a často také jako zdroj veškerých ukrajinských
problémů (strategie externalizace).

Savčenková v ukrajinské politice: hrdinka nebo oběť?

Politický kontext má tedy kauza Savčenkové nejenom v Rusku, které je za
tento proces široce kritizováno, ale také v samotné Ukrajině. Hrdinka
Ukrajiny, jak ji ocenil prezident Porošenko, N. Savčenková se stala
marketingovou tváří kampaně strany Vlast bývalé premiérky a jedné z
ukrajinských oligarchů z dněpropetrovského klanu Julie Tymošenkové.
Vězněná Savčenková byla volebním tahákem strany, jejíž postavení po
Majdanu v roce 2014 značně osláblo.

Savčenková tak nahradila mučednický obraz ne moc populární Julie
Tymošenkové, kterou uvěznil Janukovyč, ale která byla za podvody
vyšetřována už před lety v USA, aby byla zázračně všech obvinění
zbavena (a rozsudek si odpykal jen její šéf). Její straně se také s
pomocí obrazu Savčenkové podařilo udržet po volbách v roce 2014
přítomnost v parlamentu. Tato situace udělala ze Savčenkové ve své
podstatě politický PR projekt. Její politickou popularitu podpořil nejen
fakt vězení a protestních hladovek, ale rovněž například vydaná
biografie, kterou zřejmě N. Savčekovová nenapsala osobně, a spojování s
Majdanem a obranou vlasti. Mučednický obraz Savčenkové zůstává celé
měsíce součástí ukrajinsko-ruské informační války, ve které Západ
bezpodmínečně podporuje Ukrajinu.

Ukrajinská a ruská verze

V časech informační války a reálného konfliktu na Donbase je velmi
problematické poznat pravdu. Ta je ostatně stejně jako sama N. Savčenková
rukojmí okolností. Ukrajinská verze příběhu Naděždy Savčenkové tvrdí,
že Savčenková byla při plnění povinností v Luhanské oblasti unesena
proruskými opolčenci (podle Kyjeva teroristy) a předána ruským orgánům na
území Ruské federace. Obvinění z toho, že byla Savčenková přímo
nápomocná zabití dvou ruských žurnalistů, je odmítáno jako ruská lež s
tím, že pilotka měla mít na dobu útoku alibi. Konkrétně měla být v
této době už v zajetí proruských separatistů.

Naopak ruská varianta tvrdí, že Savčenková předala koordináty pozic
žurnalistů ukrajinskému dělostřelectvu, které potom novináře střelbou
usmrtilo. Měla být zajata opolčenci a následně měla uprchnout a
nelegálně překročit ukrajinsko-ruskou hranici směrem do Ruska. Důvody pro
její útěk do Ruska, ale nejsou vůbec jasné. Podle této verze byla zatčena
v Rusku, kde byla po několik měsíců vyšetřována ruskými úřady a
následně s ní proběhnul sledovaný soudní proces.

Bude Savčenková vyměněna na Ukrajinu?

I přes velký nátlak a světovou kritiku zcela podle očekávání Rusko
neustoupilo a proces dotáhlo do konce. Jak známo, Rusko v současných
podmínkách zcela rezignovalo na svoje pozitivní prozápadní image a dává
přednost pragmatickému, ale tvrdému jednání ve stylu politického realismu
a machiavelismu. Účel světí prostředky, je nové heslo Putinovy
zahraniční politiky. Ruská strana tím pádem i pod palbou západní kritiky
odmítala jakoukoliv diskuzi o budoucnosti Savčenkové do ukončení soudního
procesu.

N. Savčenková byla v úterý odsouzena (http://www.gazeta.ru/social/2016/03/22/8137571.shtml)
celkem k 22 letům vězení v kolonii s běžným režimem a k pokutě 30 tisíc
rublů za nelegální překročení hranice. Rozsudek vstoupí v platnost za 10
dní od úterního vyhlášení. Ukrajina ani sama Savčenková verdikt
samozřejmě neuznávají a obvinění považují za fabrikovaná. Sama
odsouzená v době vyhlašování verdiktu zpívala lidovku, které zněla
dříve na Majdanu a později demonstrativně deklarovala pozdrav „Sláva
hrdinům“. Vynesením rozsudku ovšem její kauza neskončila.

Podle některých náznaků je možné, že se stane objektem obchodu (http://vesti-ukr.com/strana/140918-poroshenko-predlozhil-obmenjat-aleksandrova-i-erofeeva-na-savchenko)
mezi Ukrajinou a Ruskem. Podobně tomu bylo například u široce
medializovaného případu estonského agenta Estona Kohvera, který byl v Rusku
odsouzen a následně – za mnohem menšího zájmu médií – vyměněn (http://rian.com.ua/russia/20150926/374312632.html)
za ruského agenta, vězněného v Estonsku za špionáž ve prospěch Ruska.

Vyšší hra

Samotný Kreml zatím hned po rozsudku vysílal ambivalentní signály. Putinův
mluvčí Peskov řekl (http://www.interfax.ru/russia/499903), že Rusko bude v
případě Savčenkové postupovat v souladu se zákony a popřípadě o jejím
dalším případu rozhodne prezident v rámci svých pravomocí. Odmítl (http://www.gazeta.ru/politics/news/2016/03/23/n_8407043.shtml)
také slova ukrajinského prezidenta Porošenka o tom, že by Putin slíbil
její propuštění v době jednání normandského formátu.

Výměna zajatců mezi Ukrajinou a Ruskem je součástí dohod Minsku-2, ale
vázne podobně jako celá minská dohoda z února 2015 v konkrétní realizaci.
A ta je zase západní podmínkou pro zrušení protiruských sankcí.
Nejnovější návštěva amerického ministra zahraničí Kerryho v Moskvě se
věnovala kromě Sýrie právě revitalizaci vyjednávání o Ukrajině a
chtěla se dále dotknout (http://www.interfax.ru/russia/499958) osudu bývalé
ukrajinské pilotky. Sergej Lavrov následně po jednáních s Kerrym potvrdil (http://www.gazeta.ru/politics/2016/03/23_a_8139083.shtml),
že ruská strana bere ukrajinské návrhy o výměně vážně a slyší je.

Také ale připustil, že jako problém vidí situaci dvou ruských vojáků z
GRU (Moskva to odmítá), kteří na Ukrajině čekají na soud a na rozsudek.
Oba jsou obžalováni z terorismu a vraždy a právě oni by se měli stát
protějškem N. Savčenkové. Jejich soudní proces je ale podle všeho na
dlouho. Není divu, když advokát jednoho z obžalovaných beze stopy zmizel a
advokátka druhého sama čelí trestnímu oznámení. Na druhou stranu na
Ukrajině se zatím osvědčila praxe výměn bez soudu, což dává určitou
možnost i tady. Jak dál bude nyní zřejmě záležet na tom, jak se ve věci
Savčenkové rozhodne Vladimir Putin, a to na základě dalších zájmů ve
vysoké hře kolem Ukrajiny.

V Moskvě byl ve středu také ministr zahraničí Německa Frank Steinmeier,
který se v současném kontextu a den po vyhlášení rozsudku nad ukrajinskou
pilotkou vyjádřil (http://www.gazeta.ru/politics/news/2016/03/23/n_8408921.shtml)
v tom smyslu, že oboustranné vztahy mezi Německem a Ruskem „dávají důvod
pro optimismus“. Za pozornost také stojí, že německý ministr podtrhnul (http://www.gazeta.ru/politics/news/2016/03/23/n_8408945.shtml)
společný zájem na boji proti terorismu, něco, o čem český prezident Zeman
objektivně hovořil v době, kdy bylo Rusko v „morální karanténě“
Západu. Jenže časy se mění. Všimli si toho už na pražském zamini?

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Miss Bum-Bum v Sao Paulu

V Brazílii se odehrálo finále soutěže krásy Miss Bum-Bum.

Soutěžící o nejkrásnější zadeček země najdete ve fotogalerii Sputniku.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ministerstvo energetiky RF: Více než 15 zemí veřejně potvrdilo ochotu
zmrazit těžbu ropy

Více než 15 zemí veřejně potvrdilo ochotu zmrazit těžbu ropy na úrovni
ledna 2016, řekl novinářům ruský ministr energetiky Aleksandr Novak.

„K dnešnímu dni to ve skutečnosti veřejně potvrdilo více než 15 zemí.
Nicméně proto, aby se tato veřejná prohlášení změnila v připravenost,
je nezbytné setkat se například na úrovni ministrů a potvrdit tato
rozhodnutí," řekl Novak novinářům.

Rusko, Saudská Arábie, Katar a Venezuela se během setkání na podporu
světových cen ropy 16. února v Dauhá dohodly na takovém opatření, jako je
ponechání úrovně těžby ropy na průměru z ledna pro rok 2016. To ale
pouze v takovém případě, že se ostatní země produkující ropu připojí
k této iniciativě. Mezi zeměmi, které vyjádřily svoji připravenost, jsou
Ekvádor, Alžírsko, Nigérie, Omán, Kuvajt, SAE.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí