Question:
Syřan znásilnil poníka v dětské zoo v Berlíně

Syřan znásilnil poníka v dětské zoo v berlínském Görlitzer Park, uvádí
Bild.

Podle informace listu třiadvacetiletý muž přistoupil ke zvířeti a vykonal
na něm sexuální akt. Znásilňování poníka si všimla pracovnice zoo,
která si stihla pořídit několik fotografií, než si muž všiml, že ho
sledují. Pak utekl.

V srpnu v německém městě Dessau zatkli čtyři uprchlíky z Eritreje,
kteří brutálně znásilnili 56letou místní obyvatelku, když jí slíbili,
že jí ukážou místo, kde lze najít spoustu láhví. Pachatelé se rovněž
podezřívají z toho, že znásilnili 89letou ženu o několik dní později.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Vrazili mi kudlu do zad, řekl starosta, který opouští ČSSD

Bývalý starosta Ostrova a krajský zastupitel Pavel Čekan odešel z
ostrovské ČSSD, kde byl do letošního roku předsedou. V krajském
zastupitelstvu bude nyní zastupovat Hnutí nezávislých za harmonický rozvoj
obcí a měst (HNHRM), řekl ČTK.

Důvodem jeho odchodu byly události v místní organizaci, které vedly k jeho
odvolání z funkce starosty a rozkolu ČSSD ve městě.

„Můj odchod z ČSSD je asi jasný, nemohl jsem už být s lidmi, kteří –
když to zjednoduším – mi vrazili nůž do zad. Byl jsem rád, že Hnutí
nezávislých za harmonický rozvoj obcí a měst mě oslovilo, protože to tak
trochu řeší i moji budoucnost. Abych mohl za toto hnutí kandidovat i v
příštím roce v komunálních volbách,“ řekl Čekan. Pokud by ho
zástupci HNHRM neoslovili, uvažoval podle svých slov o tom, že se na ně
sám obrátí, aby pro komunální volby nemusel zakládat vlastní hnutí. „Založíme
ale v Ostrově nějakou místní organizaci HNHRM,“ doplnil.

Začátkem dubna letošního roku se tři z osmi ostrovských zastupitelů za
ČSSD prohlásili za platformu a spojili se se zastupiteli, kteří byli do té
doby v opozici. Čekana a většinu radních pak odvolali. Tito tři členové
také usedli v nové radě města v čele se současným starostou Josefem
Železným, který byl do té doby místostarostou. Zbývajících pět
zastupitelů za ČSSD skončilo v opozici. Důvodem k rošádě byla nedůvěra
k Čekanovu vedení města, údajně silové hlasování a také kauza kolem
hotelu Myslivna. Čekan prosazoval jeho rekonstrukci za městské peníze a
provozování hotelu městskou společností ve spolupráci se soukromou firmou.

Předsedou místní organizace ČSSD v Ostrově je nyní Václav Hanzl. Členy
takzvané platformy chtěla organizace vyloučit, okresní výkonný výbor v
Karlových Varech to ale neschválil. Proti tomuto rozhodnutí se místní
organizace odvolala.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Sebekrásnější kecy o svobodě bez něčeho užitečného, co uděláme pro
lidi, jsou na nic, říká kandidát na šéfa Svobodných Pajonk

ROZHOVOR U Strany svobodných občanů dojde o tomto víkendu k přelomové
změně. Druhý nejdéle sloužící předseda ze standardního politického
spektra v ČR, Petr Mach, už nebude obhajovat svou pozici. S nejvyšší
pravděpodobností si to spolu rozdají dlouholetý veterán české politiky a
spoluzakladatel Svobodných Jiří Payne a valašský stranický rebel, krajský
předseda Zlínské organizace Svobodných a krajský zastupitel Tomáš Pajonk.
Už při vnitrostranických debatách po všech krajských organizacích to mezi
oběma kandidáty jiskřilo.

A Tomáše Pajonka se ptáme: Budete vy tou jiskrou, která znovu zapálí
dohasínající ohýnek Strany svobodných občanů?

V životě jsem se snažil, pokud možno, klást si reálné, dosažitelné
cíle. Navíc jsem u Svobodných dost dlouho na to, abych uvěřil, že naše
dlouhodobé volební výsledky – někdo, kdokoliv – zvrátí nějakým
kouzlem. Ať už ideovým, nebo marketingovým.

Přece jen, Petr Mach byl zavedený pojem pro vaše voliče. Takové
marketingové synonymum Svobodných, jako se stal xerox pro kopírování
dokumentů…

Byl jsem právě jím vyzván, abych kandidoval. Nejde o žádný palácový
převrat. Petr má stále hodnotu desítek tisíc hlasů a věřím, že pokud
bude zvolen místopředsedou strany, na kterého kandiduje, bude přínosným
místopředsedou. Ať už předsedou Svobodných bude kdokoliv.

Na začátku našeho rozhovoru se ještě vraťme k sobotě 20. října. Jaké
zrcadlo nastavily výsledky sněmovních voleb Svobodným? Možná mně něco
uniklo, ale nikde jsem nezaznamenal ze strany vedení strany ani hlubokou, ani
mělkou analýzu této porážky. Jen suché konstatování, že příčinou
porážky byla „volební strategie“. Co vy na to?

Snažil jsem se příčiny pojmenovat během svých vystoupení na krajských
setkáních v rámci debat u příležitosti primárek. Svobodní nenabídli
žádné téma, které by lidé-voliči vzali za své. Nejsme z hlediska občana
prospěšní. K tomu přidejte čtyři roky absence politické práce a „nevedení“
strany. A dostanete se zhruba na náš říjnový výsledek. Ještě jsem
zapomněl velké oči očekávání. Měli jsme poprvé překročit práh
Poslanecké sněmovny, a nakonec jsme jen o vlásek unikli klinické smrti
strany, to je nepřekročení hranice jednoho a půl procenta pro státní
příspěvek…

Oceňuji vaši otevřenost, ale ještě vás z té otázky nepustím. Co si
máme představit pod mírně abstraktním pojmem „politická práce“?

Rád vysvětlím. Začněme politickou prací občanů a zastupitelů na obcích,
městech a u nás ve Zlínském kraji na krajském zastupitelstvu. Byli jsme
zkrátka málo vidět a slyšet. Přesto se leccos povedlo. Například aktivita
našich členů v Zubří, kteří brání výstavbě megalomanského projektu
akvaparku. Další částí politické práce je získávání kompetencí při
vedení obcí. Konkrétní příklad – nabídka pomoci v místě s jednou
školou zřídit tzv. moderní třídu. My bychom poskytli know-how a záleží
jen na řediteli školy, který to bude chtít vyzkoušet a dá tak rodičům
možnost svobodné volby. Kdo nechce, aby se jeho dítě učilo sedět s rukama
za zády, a naopak se naučilo učit se, co ho zajímá, měl by možnost
svobodné volby. No, a poslední součástí politické práce je agitace.

Zvládají Svobodní řemeslo agitace? V těchto volbách mi to nepřišlo.

My nejsme ze své podstaty urputní propagandisté. Nabízím spolustraníkům,
kterým záleží na budoucnosti Svobodných, své vlastní heslo: Více práce,
to je naše agitace! Přesvědčujme voliče činy. Když to shrnu, politická
práce je dotažení principů volebního programu do praktické realizace.

Jinými slovy, čeká vás práce, práce a zase práce…

Jasně! Pokud Svobodní nebudou nic užitečného pro lidi dělat, tak brzy
nebudou vůbec!

Můžeme to tedy pokládat za vaši strategii odklonu od řekněme tradičního
idealismu Svobodných?

Spíše to chápejte jako odklon od naivního idealismu k praktickému idealismu.
To si myslím je podstata toho, co Pajonk straně nabízí. V čem bych byl i
jako případný předseda nejsilnější. Acta, non verba! Neboli činy, ne
kecy! Byť sebekrásnější kecy. Svobodní musí převést ideály – kterým
mimochodem stále věřím a mimochodem jsem kvůli nim ochoten obětovat část
svého soukromí, času pro rodinu i financí – do praxe.

Není ale právě toto bazální omyl? Tedy, že tyto vaše, myslím stranické
ideály, jsou do reality prostě nepřevoditelné? Aplikovaný výzkum „království
nebeského“, jestli mi rozumíte...

Rozumím vám přesně. Podívejte, zrovna teď měl výročí Luther. Dal si
práci a sepsal 95 tezí. Bylo na co v teologické praxi navazovat. Snílek Hus
ho sice předběhl o století, měl zajímavé myšlenky, nápady, bonmoty, ale
praktický výsledek nula. Luther založil reformní směr, který převedl
křesťanství ze středověku do moderní doby. Protestanství podporuje
usilovnost, pracovitost, podnikavost, tedy vlastnosti, které jsou základem
ekonomického i sociálního úspěchu naší západní civilizace.

Narážíte těmi lutherovskými artikuly na nutnost reformy politického
programu Strany svobodných občanů?

Ne úplně. Svobodní mají úžasnou vizi. Kdo by ji nepodpořil? Snad mně
vaši čtenáři odpustí ještě jedno přirovnání. V přeneseném smyslu je
tou vizí Svobodných vyrábět krásná, rychlá a levná auta. Problém je
jediný. Nemáme továrnu. A obávám se, že nemáme na to krásné, rychlé a
levné auto ani konstrukční plány. Tento stav bych chtěl změnit. Ne tím,
že začnu vymýšlet superkreativní billboardy na propagaci těch aut, ale
začnu od technického výkresu posledního ozubeného kolečka s tím, že
musím dopředu vědět, z čeho a kde to kolečko vyrobit. Aby nezůstalo zase
jen na papíře. Jinými slovy – ubrat z ambicí a přidat v drobné,
každodenní práci.

Sledoval jsem jedno vaše vystoupení na vnitrostranické předvolební debatě
a zaznamenal, že máte dvě zpracované nabídky pro své spolustraníky,
potažmo pro voliče Svobodných a pro občany naší republiky obecně. První,
„svobodná obec“. To trochu zavání autonomií Horní Dolní…

(smích) Je to jen snaha o zefektivnění celkového fungování státu pomocí
svobodné individuální volby na malém prostoru. Řekněme v obci do tisíce
obyvatel. To je ten příklad svobody ředitele obecní školy rozhodnout, zda
umožní rodičům svobodnou volbu, zda chtějí, aby jejich dítě
navštěvovalo v uvozovkách jezuitsko-socialistickou ZŠ nebo školu
budoucnosti.

Ale jaké jiné, další svobody „svobodné obce“ můžete nabídnout v
rámci platné státní legislativy?

Nástrojem takové svobodné obce jsou obecní vyhlášky. Jeden rychlý
příklad za všechny. V nemálo obcích je zákaz používat ploty a stěny
soukromých nemovitostí na vyvěšování reklamních bannerů. Jasně, chápu.
Starosta a zastupitelé nechtějí, aby jejich hezká víska vypadala jak
mantinely v NHL oblepené reklamou. Ale vezměte drobného truhláře, který by
chtěl dát avízo na dveře své garáže, že on, Pepa Zgarba – kuchyně,
ložnice, nábytek na míru. Tou vsí projíždí mnoho lidí z okolních vsí.
Jeho klienti. Ale on si to teď na svá vrata vylepit nemůže. Paušální
vyhláška, byť v dobrém míněná, je jak smrt – bere vše. To by přece
šlo změnit. Ve prospěch Pepy i mladých novomanželů, co nemají na
designovou kuchyň z kuchyňského studia v blízkém městě.

A druhý váš zásadní plán se tuším jmenuje „stát na míru“. Není
toto opak vámi proklamovaného praktického idealismu, ale mnohem spíše
idealismus v praxi?

Je to snaha zbavit politickou nabídku Svobodných toho našeho pojetí
ultimativní svobody – Buď všechno, nebo nic! Měli bychom být mnohem
spíše a více hledači. Hledat, kde najít dílčí svobody, které budou
průnikem svobod většiny. Dát možnost, příležitost každému občanovi,
aby si vybral a mohl co nejvíce individuálně ovlivnit, jak na něj a jeho
rodinu dopadají státní služby. Aby stát byl – teď to hodně
zjednoduším – průnikem zájmů 10.000.000 obyvatel a nikoliv průnikem
zájmu 101 poslanců v parlamentu. Deset milionů odstínů šedi!

Na závěr se nemohu nezeptat – jak vidíte svoje šance na post předsedy
Svobodných?

No, to nejhorší na konec. Jak na to odpovědět? Deklaroval jsem pro sebe
limit, sedmdesátiprocentní podporu, jinak jdu od toho. Jsme
liberálně-konzervativní strana. Tak bude záležet, zda se konzervativnost
projeví tím, že členové budou volit stále stejnou cestu, nebo zda se
projeví aplikováním starého osvědčeného hesla „3× a dost!“.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Lobbista Janoušek je venku z basy. Zde je důvod

Lobbista Roman Janoušek má ode dneška ze zdravotních důvodů na dva
měsíce přerušený výkon trestu vězení. ČTK to řekla mluvčí věznice
Brno-Bohunice Dana Krejčířová. Podrobnosti nesdělila. Česká televize k
tomu uvedla, že Janoušek podstoupil nedávno operaci a nyní se potýká s
komplikacemi.

Janoušek žádal o přerušení trestu ze zdravotních důvodů již třikrát.
U Krajského soudu v Brně uspěl až nyní. Lobbista si odpykává 4,5 roku
vězení za to, že opilý srazil autem a vážně zranil ženu.

Trest mu na 30 dní nejprve přerušil ředitel věznice v Bohunicích Dušan
Gáč, protože vězeňští lékaři nebyli schopni odsouzenému poskytnout
náležitou zdravotní péči. Krajský soud v Brně jeho rozhodnutí potvrdil a
trest podle České televize přerušil na dva měsíce, jak mu umožňuje
zákon.

Janoušek se dlouhodobě potýká se zdravotními problémy. O přerušení
trestu kvůli zdraví žádal třikrát neúspěšně u soudu, naposledy zhruba
v polovině února. Brněnský krajský soud tehdy žádost zamítl po
zhodnocení Janouškovy zdravotní dokumentace a na základě vyjádření
vězeňských lékařů došel k závěru, že jsou schopni vězněnému
lobbistovi poskytnout péči, kterou potřebuje.

Janoušek srazil v roce 2012 v Praze řidičku, když s ním chtěla řešit
jejich dopravní nehodu, a z místa ujel. Pražský městský soud mu původně
uložil tříleté vězení, odvolací vrchní soud trest zpřísnil na 4,5 roku.
Do vězení nastoupil Janoušek v listopadu 2014. Proti rozsudku podal ústavní
stížnost.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Tomáš Halík a mezinárodní ostuda: Dále se to rozmazává

Především toho, jaký má pro naši zemi význam kněz Tomáš Halík, se
týkaly otázky, které v posledních hodinách na svém profilu na serveru
ParlamentníListy.cz zodpověděl ministr kultury Daniel Herman (KDU-ČSL).

„Mohu se dozvědět, jakým přínosem pro ČR je občan Tomáš Halík? Pro
lidovce (5 % voličů) je to možná autorita, ale co ostatních 95 % národa?“
zeptal se čtenář, který se podepsal pouze jako „bývalý ovčan“.

Herman poukázal na to, že Halík je nositelem řady vysokých mezinárodních
ocenění. „Některá z nich obdržel jako první Čech v historii vůbec (Templetonova
cena), některá jako např. čestný titul Oxfordské univerzity Doctor of
Divinity obdržel jako čtvrtý Čech, po prezidentech Masarykovi, Benešovi a
Havlovi. Jeho knihy jsou překládány do mnoha jazyků. Z toho vyplývá, že
pan prof. Halík dělá naší republice čest v zahraničí,“ odpověděl
Herman.

Gábinu Krpačovou zase zajímalo, zda Herman podpoří návrh na zákaz
kožešinových farem. Herman poukázal na to, že ministerstvo zemědělství o
problematice chovu kožešinových zvířat jednalo jak s aktivisty, tak s
provozovateli farem a na to, že sněmovní zemědělský výbor po projednání
celé věci rozhodl, že se podmínky pro chov kožešinových zvířat nemají
měnit.

Herman pak odpověděl i na další dotaz týkající se významu Tomáše
Halíka. Ten prý dělá naší zemi čest v zahraničí jako málokterá
osobnost současné doby. Čtenář také poukázal na článek pana Solise,
který staví Halíka do nepěkného světla. Herman ale zmíněný článek
pokládá za snůšku nepravdivých informací, motivovanou vlastními
neúspěchy pisatele. „Vím totiž z vlastní zkušenosti, jak nepravdivě pan
Solis psal o mojí osobě,“ dodal Daniel Herman.

Celé znění otázek a odpovědí najdete ZDE

Čtenář Pavel Žindl poukázal také na to, že jistý „uznávaný anglický
časopis“, jak označil studentský časopis univerzity v Oxfordu The Isis,
zevrubně popsal minulost významného sponzora KDU-ČSL a podnikatele Luďka
Sekyry, a to včetně jeho vztahů s lobbistou Romanem Janouškem a
zavražděným podnikatelem Františkem Mrázkem. O článku v tomto časopise
informovaly ParlamentníListy.cz a také server Echo24.

Časopis také poukázal na to, že Sekyra byl členem předlistopadové
komunistické strany. Sám Sekyra vstup do KSČ označil za pragmatické
rozhodnutí. „Děkuji za upozornění na zmíněný článek, který jsem si
se zájmem přečetl. Řada informací v něm obsažených mi není známa a
budu se snažit si je ověřit. Co se týká Vašeho dotazu, pak mohu
konstatovat, že pan doktor Sekyra veřejně deklaroval, že je jedním ze
sponzorů KDU-ČSL,“ reagoval Herman.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Zeman prý vyvolal vážnou aféru s USA. A je to horší, než se čekalo

Kauza ruského hackera Jevgenije Nikulina je podle Lidových novin vnímána u
Trumpovy administrativy jako problém číslo jedna v česko–amerických
vztazích. Třicetiletý muž v současné době čeká v pankrácké věznici
na verdikt ohledně svého vydání. A bezpečnostní složky varují, že
Nikulin se může stát terčem únosu.

O mladého hackera mají zájem USA i Rusko. Obě země jsou totiž
přesvědčeny, že Nikulin se dopustil zločinů proti jejich občanům.
Američané míní, že Nikulin ukradl miliony osobních dat, Rusové ho pro
změnu obviňují z krádeže desetitisícových částek přes internet.

České bezpečnostní složky se obávají toho, že se ho Rusové snaží
dostat z přísně střeženého režimu, aby ho mohli unést. Vysoce postavený
důstojník Vězeňské služby uvádí, že se tak řeší taktika i při
převozech soudu i při nandávání jídla, aby nebyl Nikulin otráven. O
život mladíka se totiž bojí i jeho matka, která požádala o pomoc
prezidenta Miloše Zemana. Ten si přeje, aby Nikulin byl vydán do Moskvy.

Osud Nikulina má v současné době v rukou ministr spravedlnosti Robert
Pelikán (ANO). Tiskový atašé americké ambasády v Praze Ed Findley
potvrzuje zájem o Nikulina ze strany USA, mluvčí ruské diplomacie Marija
Zacharovová pak pro změnu potvrzuje zájem Ruska.

„Řízení ve věci N. je nyní ve fázi, kdy běží lhůta tří měsíců,
ve které ministr může podat Nejvyššímu soudu návrh na přezkoumání
rozhodnutí o přípustnosti,“ podotkla bez bližších podrobností k
případu mluvčí Tereza Schejbalová. Pelikán se podle svých slov rozhodne
podle závažnosti podezření a momentu, kdy žádosti o vydání do Česka
přišly. To by pak spíše nahrávalo tomu, že Rus bude vydán do USA.
Nevylučuje se tak ani možnost, jak píší Lidové noviny, že do hry vstoupí
Zeman a dá mu kvůli Nikulinovi nůž na krk, nebo ho v budoucí vládě
nepotvrdí.

Advokát Nikulina se snaží docílit toho, aby jeho klient byl propuštěn z
vazby, zároveň však podal žalobu i na Ministerstvo vnitra, které
neumožnilo Nikulinovi v Česku humanitární azyl.

Lidové noviny pak v souvislosti s Nikulinem otevírají také otázku
návštěvy viceprezidenta Mika Pence či ministra zahraničí Rexe Tillersona u
příležitosti oslav 100. výročí vzniku Československa. V případě
nevydání Nikulina by prý totiž mohlo dojít ke zhoršení vztahů USA s
Českem a mohlo by být ohroženo i plánované vystoupení šéfa Sněmovny
reprezentantů Paula Ryana před poslanci Poslanecké sněmony, jež by se mohlo
uskutečnit v březnu. Vše je však zatím pouze v otázkách plánů.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Fregata Admirál Grigorovič posílí námořní skupinu u pobřeží Sýrie

Nejnovější fregata Černomořské flotily Admirál Grigorovič, která je
vyzbrojená raketami „Kalibr“, se ve čtvrtek vypraví ze Sevastopolu do
Středozemního moře, kde posílí ruskou skupinu u pobřeží Sýrie, sdělil
RIA Novosti zdroj v silových strukturách Krymu.

„Nejnovější raketová fregata Černomořské flotily Admirál Grigorovič
se dnes vydá ze základny a zamíří do Středozemního moře, kde doplní
skupinu ruských lodí u břehů Sýrie," uvedl společník agentury.

Podle něj se Admirál Grigorovič stane výraznou posilou středomořské
skupiny ruského námořnictva.

„Loď je univerzální, je schopná raketových útoků na dlouhé
vzdálenosti jak na námořní, tak i na pozemní cíle. Bude také zapojená do
společného systému protiraketové obrany ruské skupiny. Pro posádku to bude
dobrá zkouška v podmínkách bojové služby," podotkl zdroj.

Na střelnici Černomořské flotily námořníci již nacvičovali práci
dělostřelectva a odráželi útoky ze vzduchu, stejně tak spolupráci s
námořním letectvem a protiponorkovými vrtulníky, dodal.

Podle otevřených zdrojů je fregata Admirál Grigorovič schopná vést na
palubě až 8 řízených střel „Kalibr" a také 36 protiletadlový
řízených raket komplexu „Shtil-1", což je mořská verze protiletadlového
komplex „Buk".

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
9 mužských zvláštností, které ukazují na to, že budete skvělým
manželem

Jak si představujete ideálního muže? Nepochybujeme o tom, že do seznamu lze
zařadit velké množství pozitivních kvalit, které bychom u partnera chtěli
vidět. V tomto článku jsme se zkusili vypořádat s tím, jak představy
odpovídají skutečnosti.

1. Rozum. Chytří muži méně podvádějí a více vydělávají

Není katastrofou, že někteří jsou chytřejší než ostatní. Ale podle
finských vědců je pro pevné a šťastné manželství lepší vybrat
chytřejšího muže, protože s velkou pravděpodobností svoji manželku
nepodvedou. Navíc chytří muži obvykle vydělávají více.

Vědci z Univerzity of Tennessee došli k závěru, že muži a ženy jsou
šťastnější v manželství, když je žena štíhlejší než muž. Přitom
nemusí mít tělo modelky, důležitý je pouze rozdíl mezi váhou muže a
ženy.

3. Smysl pro humor. Smát se musíte vy, nikoliv všichni

Ať je muž sebe víc krásnější, většina žen dokonce staví smysl pro
humor v žebříčku na vyšší místo. Vědci ve svém výzkumu dokázali, že
ženy na internetových seznamkách dávají přednost požadavkům, jako je
smysl pro humor. Podle nich ženy spojují humor s intelektem. A to mužům v
jejích očích přidává další plusové body.

4. Emoce. Neskrývá je pod rouškou mužství a klidu

Mnohé ženy chtějí, aby vedle sebe měly silného chlapa, který neprojeví
slabinu. Ale ve skutečnosti se ukazuje, že emocionálnost muže je pro
šťastné manželství velmi důležitá.

5. Podpora. Při úspěchu je důležitější než při neúspěchu

Profesorka Kalifornské univerzity svým výzkumem zjistila, že pro partnera je
podpora při úspěchu důležitější než při neúspěchu. Právě proto
muž, který se dokáže upřímně radovat z úspěchu své partnerky, i když
tento úspěch není kolosální, bude v manželství spokojenější.

Po světě se šíří feminismus, ale mnoho mužů si stále myslí, že žena
patří k plotně. Výzkum v roce 2005 ukázal, že muž ze dvou třetin
ovlivňuje, jestli žena bude nadále pracovat, nebo jestli se bude věnovat
domácnosti. Ale nehledě na to počet žen, které chtějí být dobrou matkou
a specialistou zároveň, neustále roste. Právě proto je genderová
vyváženost natolik důležitá. Výsledky dalšího výzkumu ukázaly, že
pracující ženy, které manželé podporují, jsou šťastnější, což
znamená, že se šance rozvodu snižuje.

7. Peníze. Nesnaží se vydělat všechny peníze na světě

Ženy často chtějí, aby u sebe měly bohatého muže, který dokáže lehce
vydělat peníze. Přitom i žena chce být finančně úspěšná. Vědci
provedli průzkum, podle kterého zjistili, že páry, které nestaví peníze
na první místo, mají stabilnější sňatek.

Výzkum sociologa z Univerzity Severní Karoliny ukázal, že soužití před
svatbou v budoucnu nezvyšuje riziko rozvodu. Riziko rozvodu se však zvyšuje u
dvojic, které spolu začaly žít v příliš mladém věku.

9. Dětství. Rád vypráví o svém dětství

Vědci z Cambridge zjistili, že lidé, kteří byli šťastní ve svém
dětství, jsou v dospělosti také šťastnější, což se odráží i v
manželství.

Jaké kvality ideálního muže byste do tohoto seznamu doplnili vy? Řekněte
nám o tom v komentářích.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Martin Koller vypráskal odpůrce Číny. A pak přesně popsal stav naší
armády... Nic příjemného

ROZBOUŘENÝ SVĚT MARTINA KOLLERA Analytik Martin Koller tentokrát věnuje
svou pravidelnou rubriku na ParlamentníchListech.cz přesnému popisu stavu
naší armády. Coby podplukovník v záloze a někdejší pracovník
ministerstva obrany odsuzuje jak její velení, tak zbrojní vybavenost a
zejména politické úkolování.

Máme bojeschopnou armádu a budeme vůbec nějakou armádu potřebovat?

Početnost, vlastenectví a bojeschopnost armády je jedním ze základních
faktorů určujících pozici státu ve světě. Dalším je šíře spektra
zbraní a vojenského materiálu, který dokáže konkrétní země samostatně
vyvíjet a vyrábět. Každý stát by se měl snažit o nezávislost
energetickou, potravinovou a vojenskou. To říkal již slavný generál de
Gaulle v dobách, kdy Francie byla ještě přední evropskou zemí
pracujících, vzdělaných a civilizovaných Evropanů a bohatou velmocí, s
níž se muselo ve světě počítat. Ve dnešní Francii se důstojníci bojí
rostoucího počtu muslimských vojáků.

Zde je dobré připomenout jednu historickou paralelu. Jednou z největších
osobností celé francouzské historie byl právě generál Charles de Gaulle.
Hrdý plukovník, až později generál, se nevzdal na rozdíl od početných
zbabělců a zrádců, kteří se usadili po prohrané válce ve Vichi z milosti
Hitlera jako ostudní zrádci národa a spolupachatelé holocaustu. Byl to
vynikající vlastenec a dovedl Francii k vítězství, přestože mu jak
britská, tak americká diplomacie všemožně škodily. Ale francouzští
vojáci de Gaullovy svobodné Francie, bojující na straně Spojenců proti ose
i francouzským kolaborantům v Africe, Asii i Sovětském svazu, se jim hodili.

Líní, zbabělí a zkorumpovaní kolaboranti ve Vichy označovali vlastenecké
svobodné Francouze jako spolek židů a zednářů a de Gaulla jako muže,
který rozdmýchává vášně, místo aby je tlumil, a bojovali proti jeho
vojákům v Africe. Obdobné argumenty používají slouhové cizích zájmů v
dnešní době proti prezidentu Zemanovi.

Tytéž zájmové skupiny a jejich reprezentanti napadají u nás aktuálně
prezidenta Zemana pro jeho pozitivní vztah k Číně, mírumilovné zemi
propagující svými činy civilizační hodnoty typu vlast, práce, rodina,
pořádek, zemi, kde je možný růst životní úrovně pro všechny, zemi,
jež vojensky nikoho neohrožuje, nemá zahraniční vojenské základny,
neklade si v rámci obchodních smluv politické požadavky a korupčníci se
tam trestají. Bohužel pro ně je Čína se svojí Hedvábnou stezkou
nepříjemným konkurentem koloniální transatlantické smlouvy TTIP, která
má zachraňovat USA. Proto neustále propagují Tibet, který byl před vstupem
čínské civilizace, školství a zdravotnictví zaostalým středověkým
modlářským a otrokářským státem, kde úzká a zkorumpovaná skupina
mnichů a šlechticů nestydatě a arogantně parazitovala na práci většiny
obyvatel, téměř všech negramotných. Z hlediska v USA tak oblíbených
lidských práv a svobod lze bývalý Tibet přirovnat k neméně primitivnímu
a středověkému Islámskému státu podporovanému Tureckem, jehož vyslance
ve formě milionů ilegálů nepřátelé prezidenta Zemana i Číny nadšeně
podporují.

Aktuální realita jako výsledek vývoje

Dlouhodobě nemá smysl se bavit o úřednictvu na ministerstvu obrany,
počínaje ministrem, což je v současnosti přehlídka především
politických protekčňáků vybíraných dlouhodobě nikoli podle odborných
znalostí. Většina z nich jsou dlouhodobí profesionálové a profesionálky v
análních expedicích a sexuálních službách, někteří ještě z dob, kdy
byli politruky vyškolenými v sovětském svazu. Tento stav kupodivu
dlouhodobě nevadí nikomu z českých politiků a pracovníků tajných služeb.
Už fakt, že majitel firmy ANO udržuje na pozici ministra obrany herce s
kladným vztahem k islamizaci, je dokladem poctivosti jeho zájmu o bezpečnost
našeho státu.

Armáda, přesněji resort obrany složený z ministerstva a generálního
štábu (dále budu většinou používat označení armáda), dlouhodobě
trpěl a stále trpí diletantstvím, nekoncepčností, ideologickými a
politickými experimenty a odchodem odborníků. Stačí se podívat na
přehlídku ministrů, bez výjimky doslova oslňujících odborníků,
pobožným střelcem v letadle počínaje a hercem konče. Profesně nejhorší
byli poslední dva, kteří byli a jsou více než jejich předchůdci na hony
vzdáleni nějakému vlastenectví.

Ukázkovým příkladem diletantství byla neslavná bílá kniha, jejíž
tvorbu řídil novinář dosazený ODS a považující se v pozici poradce
ministra Vondry za bezpečnostního odborníka. Tak ho dodnes prezentuje ČT.
Otázkou je, kdo a v čí prospěch vytvářel pro současného ministra novou
koncepci.

Náš stát by byl s využitím všech zdrojů schopen zajistit z velké části
všechny tři uvedené faktory, zbraně, potraviny a energie. Před rokem 1990
jsme byli prakticky potravinově soběstační. Rozvíjela se jaderná
energetika umožňující v dlouhodobé perspektivě i soběstačnost z hlediska
elektřiny pro průmysl a domácnosti i perspektivní části dopravy
využívající elektřinu. Moderní využití zásob uhlí by zajistilo
většinu potřebného topení. Samozřejmě po vstupu do EU s jejím
sebevražedným hospodářstvím a preferencí dováženého uhlí pro větší
zisky obchodníků to možné není.

Měli jsme i vyspělý obranný průmysl se 70 000 pracovních míst, skvělá
vědecká, výzkumná a vývojová pracoviště, statisíce vycvičených
vojáků a záložáků, početnou a funkční civilní obranu, pohraniční
stráž, kterou dnes zoufale postrádáme, a dokonce i desetitisíce
zdravotních sester vyškolených pro případ mobilizace a války. Nedělejme
si iluze, že armády NATO byly lepší. Stačí si přečíst vzpomínky
generála Schwarzkopfa. Kriminalita byla ve srovnání se současnou
čtvrtinová. Aktuální ubohou bezpečnostní realitu vidíme všichni.

Zásadní otázkou je ohrožení. Ubohých 30 teroristů (podle oficiálních
informací), z nichž jen několik šlo do boje a padlo za Alláha, dokázalo v
Paříži a Bruselu zesměšnit zahraniční a bezpečnostní politiku i
obranyschopnost EU. Pozice a potřeba armády jsou závislé především na
společenské objednávce z hlediska ohrožení státu zvenčí. Rusko můžeme
v klidu pominout. Tamní vedení nemá zájem o napadení Evropy a jejich
armáda je třikrát až desetkrát slabší ve srovnání s NATO podle kapacit
a druhů vojsk. Tento názor se potvrzuje v praxi ve srovnání se stále
ubožejší propagandou Bruselu i Washingtonu, počínaje vypuknutím krize na
Ukrajině. Rusko nikoho nenapadá s výjimkou islámských teroristů v Sýrii.
Čína rovněž nikoho neohrožuje a navíc je daleko. Naopak reálné
bezpečnostní ohrožení vytváří islamizace sponzorovaná především z
Turecka, člena NATO(!) a Saúdské Arábie.

Je třeba zdůraznit, že Evropa, tím méně naše republika, nemá kapacity k
tomu, aby se míchala do konfliktů po celém světě, obzvláště v situaci,
kdy není schopna je rychle a vítězně ukončit ke svému prospěchu. Rovněž
není její povinností nést následky kdejaké cizí války. Všichni politici
jsou naopak povinni chránit svoje občany, jejich životy, zdraví a majetek
před útokem ze zahraničí.

Jednoznačně hlavní ohrožení představuje destabilizace Evropy cestou
islamizace a otevření hranic s Tureckem se všemi politickými,
bezpečnostními, hospodářskými a sociálními dopady. Zabývá se tím můj
předešlý článek, který vyšel o Velikonocích. Z hospodářského hlediska,
které se logicky promítne i do oblasti obranyschopnosti, ohrožuje státy EU
nejvíce koloniální transatlantická smlouva TTIP.

Z hlediska vnitřní bezpečnosti v zemi a ochrany hranic je prioritou
posílení policie, nikoli armády. Zde je třeba připomenout, že i z hlediska
přírodních katastrof a technologických havárií zajišťuje v současnosti
ochranu obyvatel Integrovaný záchranný systém podléhající ministerstvu
vnitra a jeho hasičský záchranný sbor. Armáda se záchranářských
útvarů zbavila, v rámci úspor rozprodala většinu jejich vybavení a
ženistů je pouze jeden prapor. Většina ostatních vojáků může vykonávat
jen strážní službu, nikoli policejní činnost, a dále organizované
pomocné práce, i když i ty jsou samozřejmě potřeba, případně
zajišťovat dopravu lidí a materiálu nákladními auty.

V současnosti máme miniaturní armádu s minimálními zálohami, což by
neumožnilo dlouhodobou bojovou činnost při obraně státu. Přitom historie
ukazuje, že krátké války neexistují. Stačí se podívat na Irák a
Afghánistán. Tam se bojuje bez pozitivního výsledku už téměř 15 let a v
Afghánistánu působí i naši vojáci. Otázkou je smysluplnost jejich
působení v ortodoxní islámské zemi. Jenže odtamtud lze odejít, protože z
islámského Afghánistánu nebude nikdy demokratická země podle evropských
měřítek, zatímco z naší země nikoli. Aspoň prozatím.

Kdysi a dnes

Otázkou je, nakolik byla vůbec správná plná profesionalizace armády
zahájená v roce 2003. Šlo především o cílenou politickou snahu po
likvidaci vztahu armády k vlasti a národu, tedy jeden z kroků k dlouhodobé
likvidaci vlastenectví v zemi a národě. Je třeba s potěšením konstatovat,
že u značné části vojáků, především u bojových útvarů a odborných
pracovišť, se tato snaha dosud minula účinkem.

Pokud bychom rozpočítali náklady na armádu na jednoho vojáka, zjistili
bychom, že současná profesionální armáda s necelými 22 000 vojáky je
několikanásobně dražší než předlistopadová s 217 000 vojáky. Na
základě přepočtu bychom zjistili, že srovnatelné náklady ze současného
státního rozpočtu by pokryly udržování bývalé armády v počtu zhruba
pouze 40 000 vojáků, tedy pětinovou armádu oproti předlistopadové. A to
nebyl stát zadlužený a měli jsme nedostatek pracovních sil.

Stát bez dluhů měl i na přípravu části branců ve Svazarmu, kde obrovský
počet budoucích vojáků získal řidičský průkaz, naučil se střílet,
ovládat spojovací techniku nebo létat, případně i jiné odbornosti.
Mnohým z nich to pomohlo i při zaměstnání v civilu. Místo fetování a
ukájení se blbostmi na internetu se sportovalo. Kde se ze všeho dělá kšeft,
mnohdy podporovaný z peněz daňových poplatníků, prolezlý korupcí a s
horšími výsledky.

Kromě toho z bývalé armády odcházeli aspoň částečně použitelní
záložáci, z nichž mnozí se opakovaně přecvičovali. Mnozí vojáci tam
navíc získali aspoň základní představu o organizaci, pořádku,
zodpovědnosti, hierarchii a práci ve skupině, kamarády na celý život,
někteří se naučili i číst, psát a mýt se či uklízet svoje věci.

Armáda založená na povolávání branců z civilu měla sice řadu problémů,
byla předimenzovaná, obtížně se potíralo šikanování, ale fungovala jako
systémová společenská záležitost nejen z hlediska obrany státu.
Existovala řada nedostatků, ale nelze přehlédnout snahu o jejich
odstranění. Jestliže někdo dnes vykládá, že vojnu proflákal a
prochlastal, je to buď protekčňák, který se někde zašíval, nebo to má v
povaze a vyhovovalo mu to. Pokud mu flákárna a chlast vadily, mohl proti tomu
něco dělat, když by chtěl.

Pokud někdo odchází ze současné armády, tak k ní má obvykle negativní
vztah, stejně jako k možnosti nějaké další služby. Plná profesionalizace
armády se tedy ukázala jako nesystémová záležitost z hlediska obrany
státu.

Naše armáda se již v devadesátých letech, před vstupem země do NATO,
dostala do situace, kdy byl prosazován americký systém finančního řízení,
tedy armáda jako firma. Jak známo, cílem firmy je vytváření zisku.
Problém je v tom, že ziskem „firmy armáda“ by neměl být proud peněz do
pokladny státu i politických partají, případně na soukromé účty v
zahraničí, ale bojeschopnost. Naopak peníze získané rozprodejem armádního
majetku směřovaly především do státní kasy, kde spolu s dalšími
rozprodeji státu a půjčováním si peněz vyrovnávaly po 25 let rozpočet
neúspěšného hospodářství, korupce a rozkrádání.

Výsledkem finančního řízení armády byly neustálý rozprodej majetku a
úspory za každou cenu. Armáda se zbavila i převážné většiny svých
finančních zdrojů. Jenže armáda, stejně jako stát (!) není firma a takto
ji řídit nelze. Jejím úkolem není vytváření zisku, i když česká
polistopadová realita tak mnohdy nevypadala. Dokladem je americká armáda,
která je početná, extrémně drahá (jako každá profesionální armáda) a
z hlediska efektivního využití vojáků i techniky velmi špatná.

Americká armáda je však obrovitá, takže si může dovolit být neefektivní
z důvodu ideologizace, bezmyšlenkovitého drilu založeného na předpisech,
multikulturalismu, velkého počtu nekvalitních vojáků na základních
stupních a feminizace.

Naše armáda je miniaturní, takže každý její příslušník, především
voják, by měl být špičkový a bojově nasaditelný. Opak je pravdou. Máme
ministry, kteří nikdy nebyli na vojně, nanejvýš v armádním uměleckém (politickém)
souboru, generály posluhující cizím zájmům, kteří by nezvládli ani
velení malé jednotce, dokonce i nějaké vyšší důstojníky, kteří
rovněž nebyli na vojně, někteří měli i modrou knížku.

Před třemi roky, než mě politruci a absolventi sovětských škol navázaní
na ministra Picka vyhodili z ministerstva obrany, byla situace tristní. Podle
vedení Generálního štábu jsme měli nasaditelných nanejvýš 6 000
vojáků z celé profesionální armády (tehdy kolem 21 000 vojáků).
Pochybuji, že se situace výrazně zlepšila.

Bečvář na obrazovce

Náčelník Generálního štábu generál Bečvář nedávno v ČT uvedl, že k
ochraně hranic by armáda mohla nasadit maximálně kolem 2 700 vojáků.
Aktuálně je připraveno pouhých 600. Pokud vyjdeme z předpokladu, že by
šlo pouze o ochranu zhruba 200 km průchodnějšího terénu na jihu republiky
od slovenských hranic po Lipno, je to přibližně 13 vojáků (ze 2 700) na
kilometr. To by téměř stačilo i k zahánění ilegálů zpět do Rakouska.
Jenže v případě delší akce, než je cvičení pro média a občany bez
odborných znalostí, je reálně využitelná přibližně čtvrtina, tedy tři
vojáci na kilometr. Musíme vycházet ze tří střídajících se směn za 24
hodiny, dovolených, nemocí a dalších faktorů. Pokud bychom měli chránit
celou hranici s Rakouskem a Německem, vycházel by jeden voják na několik
kilometrů.

Bečvář neuvedl, zda jsou v uvedeném počtu 2 700/600 zařazeni rovněž
příslušníci logistických jednotek, počínaje kuchaři, protože vojáky
nelze stále živit konzervami, zvláště české kvality. Kromě logistiků
jsou tu velitelé, příslušníci štábů, spojaři a další, kteří by se
rovněž nepodíleli na přímém střežení. Nakonec by se taková ostraha
mohla podobat názvu jednoho válečného románu „Sám voják v poli“.
Otázku nedostatku vojáků přímo na čáře lze samozřejmě a do určité
míry řešit využitím technických prostředků monitorujících prostor
hranice (robotické prostředky a senzory), mobilitou vojáků a nasazením
zásahových jednotek z blízkých základen pomocí vozidel a vrtulníků, ale
na krátké vzdálenosti není příliš efektivní ani vrtulník, kterému
chvíli trvá, než vůbec odstartuje, a nelze ho použít za každého počasí.
Robotická ostraha hranice podle vzoru Izraele zůstává pouze snem.

Policie se z hlediska ochrany hranic nalézá v tristní situaci, protože ji
dostatečně zatěžuje různá kriminalita, která od roku 1990 vzrostla
trojnásobně, a to ještě nedorazili islámští migranti se svojí
představou civilizace. Navíc prakticky postrádá logistické zabezpečení
pro dlouhodobou činnost v terénu. Jak se zdá, likvidace pohraniční policie
nebyl zcela rozumný krok, likvidace ženijních zátarasů a plotů mimo
oficiální přechody rovněž. Jenže to by se nemohlo pašovat a převážet
kradené zboží a vozidla.

Zde lze s plnou vážností nabídnout spolupráci občanských organizací,
především programu Stráže obrany státu, který připravují Úsvit a Blok
proti islámu. K něčemu takovému je ovšem třeba učinit legislativní
změny. Na ochotě zavedených vládních i opozičních politiků k takovému
řešení bude vidět jejich zájem o ochranu naší země a jejích obyvatel.

Existuje počet vycvičených vojáků, který výrazně převyšuje počty
celé naší profesionální armády. Jsou to záložáci, kteří prošli
vojenským výcvikem. Někteří z nich jsou soustředěni v iniciativě ČS
vojáci v záloze. S nimi kupodivu naši politici nepočítají a ze strany ČT
se dočkali nepravdivých a nepřátelských útoků. Přesto právě oni by
mohli tvořit základ programu sboru Stráže obrany státu a posílit ochranu
hranic a strategických objektů ve vnitrozemí.

Aktivní zálohy armády tvoří nadšení vlastenci z civilu, až na výjimky
honící politickou či jinou kariéru. Částečně jsou to rovněž
záložáci. Bohužel i tam se objevují osoby, které nikdy nebyly na
systémové vojně. Armáda aktivní zálohy dlouhodobě všemožně odstrkovala
a mnozí si platí část výstroje a vybavení ze svého. Protože zaměstnanci
mají z hlediska účasti v aktivní záloze pracovní problémy, tvoří
značnou část z nich podnikatelé a živnostníci, kteří prostě obětují
část výdělku na oltář vlasti. Řadu z nich znám osobně.

Malý zájem dalších občanů o službu v této formaci je kromě pracovních
problémů v logické nedůvěře většiny našich občanů v politickou
reprezentaci, počínaje současným ministrem obrany. Občané se bojí
možnosti nasazení mimo území republiky a kdesi v cizích válkách. Vedly k
tomu i nedávná snaha o prosazení povinných odvodů mládeže a vojenská
přísaha NATO. Z tohoto hlediska by musely mít aktivní zálohy zvláštní
status, který by jednoznačně bránil jejich organizovanému nasazení mimo
území republiky. Pokud by chtěl některý z příslušníků aktivní zálohy
bojovat jinde, muselo by se to stát na základě individuální žádosti a
jeho převedení mezi profesionální vojáky.

Naprosto zásadní otázkou rovněž je, z čeho by naše armáda počty nových
aktivních záloh, o jiných záložácích nemluvě, vyzbrojila a vystrojila.
Kdeco se rozprodalo, rozprodává a dokonce i rozdává jako dary do zahraničí,
místy dost nejasnou cestou a s nejasným cílem. Údajně už nejsou k
dispozici ani polní kuchyně pro zajištění stravování většího počtu
obyvatel v případě velkých katastrof nebo ničení měst válkou. Problémy
s maskáči a botami se probíraly i v televizi. Kšefty některých logistiků
se specializovanými a goretexovými výstrojními součástkami dodnes
neřešil nikdo, což dokazuje dlouhodobou úroveň armádní logistiky.

Situaci v armádě, myšlena její uniformovaná část podřízená
Generálnímu štábu, evidentně není dobrá. Předpokládaných zhruba 6 000
bojeschopných vojáků, z toho nasaditelných kolem 3 500 včetně
zahraničních misí z více než 20 000 placených profesionálů nepůsobí
dobrým dojmem. Pokud do té nasaditelné skupiny patří rovněž letectvo, je
počet vojáků nasaditelných na zemi doslova zoufalý.

K tomu je třeba dodat, že na ministerstvu se poflakuje přehršle
uniformovaných úředníků, kteří pracují jako civilisté, ale získávají
nárok na všemožné nadstandardy a nakonec i výsluhy po deseti a dvaceti
letech služby. Přitom jsou méně vytížení než kdejaký zdravotník u
záchranky. To ovšem nikoho nezajímá, nejméně firmu ANO, která ovládá
ministerstva financí i obrany.

Podle Bečváře by se měl v průběhu následujících let zvýšit počet
profesionálních vojáků na 24 000, tedy úroveň z roku 2007. K tomu by
armáda měla mít 5 000 občanských pracovníků a počet příslušníků
aktivní zálohy by se měl ze současných 1 250 zvýšit na 5 000.

Hlavním důvodem malého zájmu o službu v armádě je politický vývoj v
celé Evropě. Základem služby v armádě jsou vlastenectví, vztah ke státu
a národu a dalším civilizačním hodnotám, počínaje rodinou. To vše se za
posledních 25 let systematicky likvidovalo. Za co by měl bojovat voják EU? Za
byrokraty v Bruselu podlézající americkým a islámským zájmům,
jednostranný rasistický multikulturalismus, přisprostlý sobecký
individualismus, islám, zvýhodňování sociálních a neziskovkářských
parazitů, politickou korektnost, jakousi evropskou rasu či praskající konta
oligarchů? Bojovat v cizině v době, kdy se v jeho vlasti povalují agresivní
migranti pozvaní socialistickou a křesťanskou (?) politickou oligarchií?

Žoldácká armáda bez vlasti se stará pouze o to, aby moc neriskovala a
užila si ve zdraví vysloužené peníze. Vlastenci bojovali za naši vlast v
první i druhé světové válce. Neohlíželi se na kvalitu zbraní a nehledali
výmluvy. Bojovali s tím, co měli za vlast a národ. Tady bychom měli začít,
ale z něčeho takového mají demokratičtí političtí oligarchové
vládnoucí současné Evropě větší hrůzu než z muslimské invaze
saláfistů.

Armádní výzbroj, technika

Kritiku neradostného stavu v armádě zahájily noviny E15. Byl tam zmíněn
především stav obrněných vozidel. Ze 107 obrněných transportérů Pandur
4. mechanizované brigády, pořízených v roce 2010, je údajně 30
nebojeschopných. Z technického i taktického hlediska jde o kolové obrněné
transportéry, přestože naše armáda je z propagandistických důvodů
označuje jako kolová bojová vozidla pěchoty. Generál Bečvář v televizi
uvedl, že nebojeschopných vozidel je pouze deset a dalších dvacet pouze
nepojízdných. Generála lze vcelku chápat. Jeho funkce je rovněž do
značné míry politická a dobře placená a musí uklidňovat znechucenou
veřejnost. Jako vedoucí vojenský funkcionář v kolonii byl pravděpodobně
potichu schválen i z velení NATO, tedy z Washingtonu.

Podle armádních standardů, které jsou v souladu s NATO (většinou takzvaný
STANAG), je vozidlo nebojeschopné, pokud není schopné jezdit ani střílet.
Pokud nejezdí, ale je schopné střílet, je hodnoceno jako bojeschopné.
Ovšem vzhledem k tomu, že obrněné transportéry Pandur jsou určeny k
manévrovému boji v terénu, nikoli střelbě v garáži nebo dílně, můžeme
z uvedených 30 považovat za nebojeschopné všechny. Za války by posloužily
jako zdroj náhradních dílů. Některé nepojízdné, ale „bojeschopné“
by možná mohli svalnatí profesionálové nebo štábní profesionálky s
nalakovanými nehty tlačit nebo táhnout do boje.

Generál uvedl, že na opravy pandurů brzy dorazí 1 800 náhradních dílů.
Mohlo by jít stejně o šroubky jako o složitou pohonnou soustavu. Tato věta
odhaluje celý problém. Vozidlo je sice české výroby, ale všechny hlavní
komponenty a skupiny jsou zahraničního původu, především pohonná soustava
a výzbroj. Krabici z pancéřového plechu svaří kdekdo disponující
odpovídajícím technickým vybavením. Vzhledem k likvidaci části
vojenského opravárenského podniku VOP 025 a odchodu nejlepších
zaměstnanců s praxí svařovali pancéřování některých pandurů pouze
zaškolení zaměstnanci. S výzbrojí podle dosažitelných informací vcelku
problémy nejsou. Pokud je vozidlo nebojeschopné z hlediska výzbroje, jde
nejčastěji o následky havárie, kdy došlo k převrácení vozidla a
mechanické poškození (teleskopické) zbraňové základny nebo poruchy
elektroniky zbraňové základny. V Afghánistánu se výzbroj osvědčila.

Pokud jde o pojízdnost pandurů, jde vesměs o poruchy pohonné soustavy,
takzvaného powerpacku sdružujícího do bloku motor, spojku a automatickou
převodovku, případně poruchy náhonu jednotlivých os a kol. K tomu patří
ještě elektronický řídicí a kontrolní systém. Powerpack se vyměňuje
jako celek a odesílá k opravě, mnohdy u výrobce. Z tohoto důvodu armáda
má nebo by měla mít určitý počet náhradních powerpacků, které může
namontovat specializovaná opravárenská základna, případně i technici
vybavení jeřábem v polních podmínkách. A zde je další problém.

Naše armáda sice 25 let vydatně a draze přezbrojuje, ale trpí dlouhodobě
chronickým nedostatkem náhradních dílů a skupin. S bojováním se moc
nepočítá a na mediální prezentace vozidla stačí. Především se stále
šetří a nenakupuje se nic, co není aktuálně potřebné, chybějí zálohy
jakéhokoli materiálu. Čestnou výjimku tvoří materiál, který zbyl po
předlistopadové armádě.

Podobná je situace i v jiných armádách. Německý Bundeswehr rozprodal v
devadesátých letech většinu svých zásob náhradních dílů na tanky
Leopard II a zbavil se i nadbytečných tanků a další techniky odprodejem
téměř zdarma do Polska. V případě války by povolaní němečtí
záložáci tankisté neměli do čeho sednout. Americká armáda si z důvodu
úspor nechala dělat náhradní díly v Číně, a přitom se provokují kvůli
ostrovu v Pacifiku. A to je přesně ten ekonomický či finanční způsob
řízení armády jako firmy s negativním dopadem na bojeschopnost.

Důvod problémů naší armády s náhradními díly je logický. Před
listopadem 1989 jsme značnou část výzbroje vyráběli sami nebo v licenci,
tedy za nákladové ceny. Bojové letouny, vrtulníky a radiolokační techniku
dodával SSSR, tedy jeden dodavatel. Samohybné houfnice 2S1 jsme dostávali
místo ze SSSR z licenční výroby v Bulharsku, průzkumná vozidla OT-65 z
Maďarska, obrněné transportéry OT-64 se vyráběly v kooperaci s Polskem.
Armáda měla velké zásoby náhradního materiálu a kompletní vybavení pro
statisíce záložáků. Každé dítě ve škole mělo plynovou masku.

V současnosti se téměř vše dováží ze zahraničí a vše je drahé.
Důvodem vysokých cen vojenského materiálu v rámci NATO jsou vysoké
vývojové náklady, malá sériovost výroby a především tlak na vysoké
zisky výrobců včetně započtení nemalých nákladů na korupci politiků a
vojáků ve spojeneckých zemích. Zásoby se téměř nevytvářejí. A to jsme
u nás vesměs odolali tlakům některých zahraničních výrobců, aby se
výzbroj posílala k opravám do jejich podniků. Představte si to za války. A
tak to některé armády NATO skutečně dělají, například britská.
Vojenské tržní hospodářství v praxi.

Výrobci vojenské techniky a náhradních dílů fungují rovněž tržně.
Armády jsou od roku 1990 stále menší a potřebují stále méně techniky a
dílů pro ni. Proto se výroba některých dílů realizuje pouze na
objednávku. Téměř nic výrobci neskladují, protože by to zvyšovalo
náklady stejně jako v civilu. Kusová výroba je neekonomická, takže se
čeká na větší objednávky. Na náhradní díly se může čekat i dva roky
a technika je v té době nepojízdná nebo nebojeschopná. Naše armáda je
malá, má malé objednávky, a proto je u výrobců mezi posledními z hlediska
realizace objednávek.

Armádě prostě chybí to hlavní, tedy zálohy lidí i materiálu pro delší
intenzivní bojovou činnost. Jsme schopni s bídou zvládnout vyslání pár
stovek vojáků do zahraničí, kde potřebují ubytování, pěchotní munici,
potraviny a pohonné hmoty.

Proto jsem kdysi psal, že celá naše armáda by mohla bránit zhruba prostor
jednoho kraje po dobu nanejvýš dvou týdnů. Poté by přišla z důvodu
bojových a nebojových (poruchy, závady, havárie) ztrát o většinu techniky,
prořídli by vycvičení profesionálové pro nové typy výzbroje a nebyla by
za ně náhrada. Pravděpodobně by se i vystřílela dovozní munice.

Generál Bečvář dále uvedl, že do opravy zamíří osm ze třiceti tanků
T-72M4CZ, nepojízdných je 40 ze 120 postarších pásových bojových vozidel
pěchoty BVP-2 od 7. mechanizované brigády a 120 z 550 různých typů
nákladních automobilů Tatra. U nákladních vozidel se ovšem jedná
především o automobily starší třiceti let.

A to si musíme připomenout letitou mediálně podporovanou účelovou
politickou soudní tahanici kolem společnosti MPI, automobilky Tatra a ministra
Bartáka. Teď se za ni budou platit náhrady ze státní kasy, nikoli z konta
toho, kdo ji vyvolal na politickou objednávku. Demokratická společnost platí
za lumpárny jednotlivců a zájmových skupin.

Ve speciálu IDET News vydanému k IDET roku 2013 jsem se v dlouhém článku
věnoval možnostem našeho obranného průmyslu. Ten se podařilo za 25 let
slušně zdevastovat. Likvidace zbrojního průmyslu a potravinové základny, a
tím vytváření závislosti na dovozech je klasickou cestou ke kolonizaci
země. V současnosti jsme schopni vyrábět jen omezené spektrum výzbroje a
dalšího vybavení pro armádu ve srovnání s minulostí. Zbytek, přesněji
většinu, dovážet musíme.

Akvizice výzbroje

Historie vyzbrojování naší armády po roce 1989 by stála za knihu. Už
léta se zabývám dějinami našeho obranného průmyslu a obchodu, takže toto
období v knižním vydání zaručeně nevynechám. A bude to počtení na
téma ministerstev průmyslu a obchodu, zahraničních věcí a obrany a také
některých dalších pracovišť.

Je v zásadě jedno, zda máme nebo nemáme třicet zastarávajících
modernizovaných tanků T-72. Představa tankových bitev na našem území je
více než nepravděpodobná. Ostatně náš terén není zrovna tankový. Celá
slavná předražená modernizace tanků T-72 je ukázkou českého
vyzbrojování polistopadové éry. Německé tanky Leopard 2 jsme mohli získat
za zlomek ceny.

Jen doufám, že někoho nenapadne „výhodně“ nakoupit ojeté americké
tanky a následně je nechat za kupu miliard zmodernizovat u výrobce. Podobné
„výhodné“ nabídky se za poslední čtvrtstoletí opakovaly pravidelně.
Stačí vzpomenout olétané belgické nebo turecké letouny F-16 nebo totálně
zastaralé americké tanky M60. Rezavé muškety pro domorodce v koloniích.

Gripeny mohou sloužit ještě dvacet let, i když změna původního
offsetového programu na pronájem se nám prodraží a zaplatíme tento čísi
kšeft z našich daní. K plnění bitevních úkolů (ničení pozemních
cílů) mohou sloužit L-159 ALCA z domácí konstrukce z AERA rovněž dlouhou
dobu. Nový typ vlastní výroby je v nedohlednu, akvizice kategorie cvičných
proudových a lehkých bitevních letounů ve světě saturují rusko-italští,
britští a čínští výrobci. S nákupy transportních a dopravních letounů
včetně nákupu letounu k pracovnímu využití milenky pana exministra už
snad máme na nějakou dobu pokoj, ať již byl jakkoli výhodný či nikoli.

Pandury posloužily k vyzbrojení jedné ze všech dvou našich brigád. Doufám,
že nikoho nenapadne vážně uvažovat o přezbrojení té druhé z BVP-2 na
nějaké západní pásové vozidlo. To by byla finanční sebevražda z
hlediska provozních nákladů. Možností je několik, ať již jde o německý
typ Puma, britský ASCOD nebo švédský CV90 ve verzi BVP. Ale nejrozumnější
by bylo přezbrojit 7. brigádu opět na kolový typ Pandur. Využil by se
zavedený systém výcviku i logistického zabezpečení včetně jednotkových
náhradních dílů a dalšího materiálu.

Vybavení armády a policie by měla doplnit kolová obrněná vozidla s
vyšší odolností než pandury. Aktuálně vítězí typ TITUS vyvinutý ve
spolupráci známé automobilky TATRA a francouzského zbrojařského konsorcia
NEXTER. TITUS může sloužit v armádě i policii k mnoha úkolům, počínaje
střežením hranic a jako základna pěší jednotky v terénu. Vyznačuje se
unikátní průchodností.

Základní pěchotní zbraně si dokážeme vyrábět sami ve společnosti
Česká zbrojovka Uherský Brod, většinu optiky a infratechniky rovněž s
využitím dovezených dílů u společnosti Meopta. Stejná situace je s
nákladními automobily. Kulomety a granátomety nakupujeme stejně jako
terénní automobily.

Dokážeme vyvíjet a vyrábět bezpilotní letouny a vrtulníky v malých
sériích pro naši armádu u výzkumného ústavu ve Kbelích. Dokončen byl
rovněž vývoj autonomního a podpůrného robotického vozidla ve spolupráci
VOP Cz a Univerzity obrany. Problém našich výrobců je v tom, že nemají
fondy na stimulaci partajních pokladen a soukromých kont. Je to následek
záměrné či ideologicky stupidní atomizace českého průmyslu, nejen
obranného.

Dokážeme úspěšně vyrábět munici menších ráží, výbušniny,
pyrotechnické prostředky, transportní a logistický materiál, spojovací
techniku, pasivní systémy protiletecké obrany, vybavení pro chemiky a
zdravotníky stejně jako letecké i pozemní výcvikové prostředky a
simulátory. Zde bychom měli rozhodně podporovat domácí výrobce.
Spolupracují s nimi Univerzita obrany, vojenská akademie i všechna
pracoviště armádního výzkumu a zkušebnictví. Většinu z nich lze nalézt
v každoročním katalogu asociace obranného a bezpečnostního průmyslu.

Stále se protahuje nákup nových radarů. Jednoznačně nejlepší je
izraelská nabídka společnosti IAI ve spolupráci s domácí společností
RETIA. Kupodivu někdo na ministerstvu obrany tuto možnost stále brzdí,
evidentně záměrně a snaží se prosazovat konkurenční, dokonce výrobně
nedotažené produkty. Zdá se, že se nám objevuje další ostuda a korupční
skandál. Přitom již nelze odkládat akvizice radarů středního dosahu,
které mohou působit jako přehledové ve prospěch letectva a zároveň ve
spolupráci s raketovými systémy protivzdušné obrany. Nemáme hranici jen na
zemi, ale i ve vzduchu. Doufám, že na dnešním semináři k ochraně hranic
si na to někdo vzpomene.

Evidentně není dotažena otázka zdrojových základen, které by byly
potřebné jak pro vojáky či policisty zajišťující ochranu hranic, tak
zahraniční mise. Jednu z nich, která se už osvědčila v zahraničních
armádách, nabízí společnost ESET.

Je třeba realizovat přezbrojení dělostřelectva a zbavit se
zastarávajících samohybných děl DANA s rostoucí poruchovostí. Možností
akvizice kolových samohybných děl není mnoho. Prakticky pouze modernizovaná
DANA ze Slovenska nesoucí jméno ZUZANA nebo nový slovenský lehký typ
samohybného děla EVA. Další možností je švédský samohybný typ ARCHER.

Další zajímavou akvizicí jsou vrtulníky. Nelze se zbavit dojmu, že v
současnosti jde o předem zákulisně domluvený obchod s americkými výrobci.
Zdaleka není jisté, zda by se nedala doba služby současných vrtulníků
prodloužit o několik let. Tím by se rozprostřely na delší dobu současné
náklady na přezbrojování. Placená propaganda je sice aktivně napadá, ale
bez problémů a s dobrými výsledky slouží v řadě armád včetně armád
NATO. Připravovaná akvizice vypadá jako typické české výběrové
řízení šité na konkrétní typ. Nelze vyloučit, že kolem vrtulníků
může vzniknout ostuda stejně jako kolem radarů. A zodpovídat za ni bude
ministr obrany za firmu ANO.

Je třeba zdůraznit potřebu podpory domácího obranného průmyslu,
případně domácích obchodních společností v případě dovozů materiálu,
který již nejsme schopni vyrábět. Zde nelze pominout nutnost eliminace
agentury NATO NSPA, dříve NAMSA, která preferuje zahraniční firmy podle
toho, kolik do ní přispívají. Jen při vstupním jednání o akvizici přes
NSPA je třeba zaplatit těmto byrokratům v přepočtu 50 milionů korun.
Bohužel na cizí zájmy výborně slyší, a to dlouhodobě někteří naši
politici, v první řadě český vyslanec u NATO, velký přítel ministra
obrany a ministra zahraničí. Již to napovídá mnohé.

Žábou na prameni je v případě akvizic Národní úřad pro vyzbrojování,
který je součástí ministerstva obrany. Dostává se do neustálých
konfliktů s vojenskými odborníky z generálního štábu. Proč asi a v čí
prospěch? Měl sloužit ke zprůhlednění akvizic a vytvoření odborného
systémového přístupu. Výsledkem je přesný opak, což dokazuje
především bobtnající kauza kolem radarů. Je to vina především jeho
prvního ředitele, arogantního plukovníka bezdůvodně povýšeného na
generála a dosazeného do vedení úřadu v době vlády ministra Vondry s
pomocí již uvedeného vyslance u NATO, jeho blízkého kamaráda. V
současnosti je díky přátelské pomoci (proč asi?) minulého ministra obrany
členem vedení společnosti Explosia, přestože jeho generálské odborné
znalosti končí u skákání na padáku a velení roty v misi.

Zaměstnance národního (doufejme) úřadu pro vyzbrojování lze rozdělit na
tři kategorie. První tvoří odborníci, kteří tam mají nejmenší slovo a
průběžně odcházejí. Druhou skupinu tvoří arogantní diletanti,
většinou mladí právníci dosazení ODS s tím, že potřebují razítko
potvrzující, že pracovali na ministerstvu obrany. Někteří z nich odmítali
i pracovat a sedí tam pravděpodobně dodnes, možná už jako členové firmy
ANO. Ve vedení se vystřídalo několik osob, vesměs politicky dosazených.
Objevila se tam dokonce spolupracovnice neslavného socialistického ředitele
neméně neslavného Úřadu provozu a služeb ministerstva, který proslul
opravdu podivnými čachry a kontakty s ruskými firmami. Kupodivu to
dlouhodobě nikomu nevadilo. Možná proto, že ze svých evidentně
našetřených peněz pořádal žranice na velitelství vojenské policie. Už
před několika lety se dostal do neudržitelné situace, takže musel táhnout,
ale jeho kumpánka s podobně prosovětskými vztahy se na úřadu drží dále
s čísi (?) podporou a opět to nikoho nezajímá. Co předvede nový ředitel,
blízký spolupracovník ministra obrany, uvidíme už v kauze radarů.

Blbosti na objednávku

V neposlední řadě bychom se měli věnovat tajným službám a podobným
odborným pracovištím. Podle všemožných odborníků jsou základem
úspěchu v každé válce informace. Obvykle se zároveň ohánějí
informačním věkem, informační válkou a všemožnými americkými teoriemi,
které neuspěly v Iráku, Afghánistánu i jinde. Islámští teroristé
kupodivu nefungují podle amerických služebních předpisů, přestože z USA
dostávají podporu již desítky let. Ani teroristi se nedají řídit jako
firma.

Úspěch ve válce zaručuje schopnost nejen získávat a vyhodnocovat pravdivé
a použitelné informace, ale především schopnost je použít, přesněji
řečeno efektivně použít ve prospěch vlasti a národa. Pokud je dostane
zrádce placený nepřítelem nebo nekompetentní blbec neschopný či
neochotný je využít, ať již z jakéhokoli důvodu, jsou i nejlepší
informace k ničemu. To je evidentně problém celé evropské bezpečnostní a
zahraniční politiky. Dokladem je rok trvající (záměrně?) neúspěšné
řešení islámské invaze z Turecka lídry EU i NATO.

Vyvstává otázka, k čemu vůbec máme tajné služby, jestliže odpovědní
politici odmítají plnit svoje základní povinnosti, podlézají cizím
zájmům, drží se scestných až zrůdných ideologií, odmítají využívat
odborné informace, zamlčují pravdivé informace. Zcela popírají vojenskou i
bezpečnostní historií prověřený fakt, že základem úspěchu při
ochraně a obraně je prevence. Přitom vědomě umožňují vznik situace, kdy
místo odborníků se ve většině médií, počínaje ČT placenou z našich
daní, předvádějí všemožní diletanti, političtí propagandisté a
neziskovkáři.

Na nedávné konferenci pořádané SPD ve sněmovně k válce v Sýrii a
ohrožení Evropy islamizací jsem se setkal s tvrzením, že naše tajné
služby pracují výborně a o hrozbě islamizace věděly dávno. Pominu-li
fakt, že tyto služby se staly spíše odpadkovým košem, kam americké tajné
služby odhazují méně hodnotné informační zbytky, stačí se podívat na
análitické armádní pracoviště při univerzitě obrany v Brně. Původně
to mělo být analytické centrum bezpečnostních informací.

Pod vedením bývalého zpravodajského generála, který dostal za odměnu
velení školy NATO v Itálii, se centrum postrádající byť jediného
analytika zabývalo analýzami na politickou objednávku. Především
vymýšlením strašné ruské propagandy a návrhům boje proti tomuto svému
výmyslu. Připomíná to psa honícího vlastní ocas. Vyhozené peníze
daňových poplatníků a smysluplný výsledek žádný. Uvedenými blbinami se
musí zabývat i tajnější pracoviště, pravděpodobně v celé EU. Následky
takového přístupu vidíme nejnověji v Belgii.

Dnes se má ve sněmovně konat seminář k ochraně hranic. Je logické, že
takový seminář by se měl zabývat třemi základními oblastmi, a to
personalistikou zajišťující dostatek sil k ochraně hranic, dále
organizačními otázkami, aby bylo střežení, případně obrana co
nejefektivnější, a v neposlední řadě technikou a logistikou. Já bych tam
čekal například šéfa Úsvitu Mirka Lidinského, který sloužil u naší
pohraniční policie a následně u nejslavnější speciální jednotky SOG v
Afghánistánu. Dále někoho, kdo by prezentoval program Stráž obrany státu.

Uvážíme-li, že k uvedenému vývoji došlo už za vlády generálů Picka a
Pavla, nelze se příliš divit. Při představě současného ministra obrany,
reprezentanta firmy ANO vyhodnocujícího výsledky práce tajných služeb se
nelze ubránit smíchu

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Polsko postaví plot na hranici s Ruskem

Polské Ministerstvo zemědělství plánuje postavit plot na hranici s Ruskem,
aby zabránilo šíření nebezpečné choroby – afrického prasečího moru (ASFV).
Tato informace pochází z webu Polského kulturního střediska v Kaliningradu.

Plot na hranici Varmijsko-Mazurského vojvodství a Kaliningradské oblasti má
zabránit nakaženým divočákům proniknout na polské území, uvádí se ve
zprávě. Kromě toho se plánuje odstřel zvířat, která hranici
překračují.

Plot bude dva metru vysoký a bude vyroben z pozinkované oceli. Stejný plot se
plánuje postavit i na hranici Polska s Běloruskem a Ukrajinou. Cena celého
projektu se odhaduje na více než 230 milionů zlotých (asi 1 393 miliony
korun českých).

Od 14. února 2014, kdy byl na území Polska poprvé zaznamenán africký
prasečí mor, bylo ve třech regionech země zjištěno 93 jeho ohnisek. Bylo
také zaznamenáno 461 případů onemocnění divočáků.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ze „zemské“ strany Slunce zmizely všechny skvrny

Astrofyzikové zachytili řídký jev: na té straně Slunce, která je
obrácena směrem k Zemi, nejsou žádné skvrny. Je pravděpodobné, že
žádné skvrny nejsou ani na odvrácené straně Slunce. To stojí na stránce
laboratoře rentgenové astronomie Slunce Fyzikálního institutu Leběděva
Ruské akademie věd (FIAN).

„V současné době na straně, která je obrácena k Zemi, není vidět ani
jedna skvrna. Zdali jsou skvrny na odvrácené straně, to je těžké říci.
Pokud ale budeme vycházet z fotografií Slunce za poslední dva týdny, kdy
byla tato strana obrácena k Zemi, tak tam skvrny nebyly," stojí ve zprávě.

„To, že rok před začátkem minima, skvrny téměř zcela zmizely, hovoří
o tom, že minimum je očekáváno velmi, velmi hluboké. (…) Sám fakt, že
minimum je hluboké, ale krátké, pravděpodobně nic neovlivní. Pokud ale
existuje riziko, že minimum bude trvat déle, tak to může být nepříjemná
situace," řekl pro TASS hlavní vědecký pracovník laboratoře rentgenové
astronomie Slunce FIAN Sergej Bogačev.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
V petrohradských autobusech se před MS 2018 objeví Wi-Fi

V Petrohradu bude 700 autobusů vybaveno bezplatným Wi-Fi. Technologie už byla
otestována na dvou městských linkách.

Jak uvádí dopravní podnik Passažiravtotrans, bezdrátová síť bude v
autobusech spuštěna ještě před začátkem fotbalového mistrovství světa.

Vybavení bude instalováno investorem města

Na linkách 39 a 39E již internet funguje, právě tady probíhalo testování.
Linka nebyla vybrána náhodou. Právě tyto autobusy jezdí na trase z
letiště Pulkovo ke stanici metra Moskovskaja.

Podle plánů bude Wi-Fi hlavně v autobusech, které budou převážet
fanoušky na stadion a také na linkách, které jezdí po historickém centru,
a trasy spojující různé částí města.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Slova, která nemůžeme dát do titulku. Někdejší disident je vmetl do
tváře Monice Pajerové

Předtáčená debata v Českém rozhlase o 17. listopadu měla velmi zajímavý
průběh. Pozván na ni byl Jan Macháček, někdejší disident a
undergroundový muzikant, dnes zaměstnaný v Lidových novinách. A proti němu
Monika MacDonagh Pajerová, která za SSM organizovala demonstraci 17. listopadu
1989 a už v revolučním jádru zůstala. Macháček se v jednu chvíli
neudržel a počastoval Pajerovou skutečně hutnou charakteristikou.

Jan Macháček podepsal Chartu 77, byl disidentem a hrál s undergroundovou
skupinou Garáž. Nyní působí v Lidových novinách a vede Institut pro
politiku a společnost, spojovaný s hnutím ANO. Díky tomu mu mnozí říkají
„Babišův novinář“ a neváhají dát najevo, co si o něm myslí.

Monika MacDonagh Pajerová, kterou server Echo24.cz představil jako „nynější
vysokoškolskou pedagožku“, si při debatě ve studiu Českého rozhlasu prý
skutečně nebrala servítky. „Janu Macháčkovi jsem říkala, že když už
se nenechal zlomit bývalým režimem, tak se nechal zlomit penězi. Vyčetla
jsem mu, že pracuje pro Andreje Babiše, který lže lidem a manipuluje je
prostřednictvím svých médií,“ popsala sama, jak debata probíhala.

Macháček zareagoval po svém a podle účastníků tím Pajerové zcela
vyrazil dech. Na její adresu mělo padnout označení „píča zasraná“.
Při těchto rozčílených slovech Jan Macháček odešel ze studia, přičemž
ještě ve dveřích měl na Pajerovou i všechny další účastníky debaty
pokřikovat, ať jdou „do prdele“. Pajerová měla být velmi překvapená a
nevěděla prý, co na jeho výstup říci.

VÍCE O CELÉM INCIDENTU ZDE

Moderátor Petr Schwarz velmi litoval, že se něco takového odehrálo v
pořadu k 17. listopadu, navíc mezi dvěma lidmi, kteří se dlouhou dobu
znají. Sprostou urážku Pajerové ale nezaznamenal. „Co přesně Macháček
mezi dveřmi říkal, nevím. Ona urážka na záznamu není. Upřímně
řečeno, měl jsem jiné starosti. Byl jsem zodpovědný za pořad a při
Macháčkově odchodu jsem hned začal zajišťovat co s pořadem dál. Byl to
pro nás výrobně problém,“ řekl serveru Echo24.cz.

Sprostá slova však potvrdil Jefim Fištejn, třetí účastník debaty. „Něco
podobného jsem nezažil. Řekl dokonce ty pi... zasraná. Odešel rozčílen a
poslal nás všechny do pr....“ popsal dění v rozhlasovém studiu.

Macháček své vyjádření shrnul do stručné SMS, že s webem Echo24.cz
nekomunikuje.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Mezi Hradem a americkým velvyslancem Schapirem došlo k další roztržce

Americký velvyslanec Andrew Schapiro se ohradil proti slovům prezidenta
Miloše Zemana, že se nezúčastnil oslav státního svátku 28. října na
Pražském hradě. Nyní jeho slova potvrdil německý diplomat. Informaci
přinesl server Rozhlas.cz.

Německý velvyslanec Arndt Freiherr Freytag von Loringhoven odpověděl na
dotaz, zda seděl vedle Schapira ve Vladislavském sále při předávání
ocenění. „Ano,“ uvedl na Twitteru. Schapira z neúčasti na předávání
vyznamenání obvinil prezident Miloš Zeman při svém včerejším komentáři
výsledků prezidentských voleb v USA. S americkým velvyslancem má
dlouhodobé spory, od té doby, kdy Schapiro doporučil Zemanovi, aby
neodjížděl na oslavy 70. výročí konce války do Moskvy. Na přítomnost
Schapira v sále ukázala již fotografie, kterou přinesl včera web Českého
rozhlasu. Proti Zemanovým slovům se již také ohradila americká ambasáda.

„Když jsem to slyšel, tak jsem se tomu musel smát,“ uvedl Schapiro v
reakci na Zemanovo tvrzení. Pak dodal, že je možné, že si jej pan prezident
nevšiml, nebo na něj zapomněl, nebo byl zmatený.

„Reakce současného velvyslance je zcela nepatřičná. Pan velvyslanec byl
během slavnostních okamžiků 28. října na Hradě zcela neviditelný. A co
je důležité, pan prezident nyní věří v posun od ne zcela
profesionálních postojů současného velvyslance. A já bych zařadil tuto
reakci do těchto záležitostí. Jinými slovy řečeno, fotografie možná
nějaká byla zveřejněna postskriptum, ale my jsme přítomnost pana
velvyslance v žádném případě nezaznamenali,“ trval však ještě včera
na svém prezidentův mluvčí Jiří Ovčáček.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
New York Times se dozvěděla o krizi národní bezpečnosti po krádeži
kybernetické zbraně NSA

Národní bezpečnostní agentura USA (NSA) zažívá krizi po té, co jí
hackeři ukradli v roce 2016 škodlivé software, jež tato tajná služba
používala k prolomení zařízení a sítí po celém světě, píše list The
New York Times.

Hackerská skupina Shadow Brokers uveřejnila programový kód software
odcizeného NSA. Byl pak použit na vytvoření virů, jež mocně poškodily
počítače po celém světě. NSA situaci úředně nekomentuje, avšak The New
York Times považuje za prokázané, že odcizená kybernetická zbraň patří
tajné službě. Potvrdili to rovněž nynější zaměstnanci Národní
bezpečnostní agentury.

The New York Times připomíná, že se krádež dokumentů dá porovnat se „zemětřesením,
jež do základů otřáslo NSA." Předpokládají, že škody způsobené
Shadow Brokers mohou být značně větší než ty, které způsobil bývalý
příslušník CIA a NSA Edward Snowden. Odhalil název programů masového
špehování, kdežto hackeři zavěsili programový kód, čímž umožnili
jejich použití třetími osobami.

Podle The New York Times nedokážou americké tajné služby ani zjistit, jak
došlo k úniku, a je-li na to napojen nějaký jejich příslušník. Konají
se masové prověrky. „Morální nálada klesla, zkušení odborníci
odcházejí z agentury na lépe placená místa, včetně do firem, jež hájí
počítačové sítě před prolomením s použitím nástrojů NSA," píše
list. Od roku 2015 byli tři zaměstnanci zatčeni za krádež dat, avšak není
jasné, zlepšila-li se situace v NSA, připomíná list.

List píše, že jedním z hlavních podezřelých z prolomení je i nadále
Rusko, které již nejednou popřelo tato obvinění amerických tajných
služeb. List neuvedl žádné důkazy ruské účasti. Pouze připomněl, že
společnost Laboratoř Kasperského jako jedna z prvních „vystopovala"
hackerské oddělení Agentury národní bezpečnosti a uhájila své software
před průnikem NSA.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Vláda ve středu vymění pět členů řídícího výboru fondu dopravy

Vláda ve středu zřejmě vymění pět z devíti členů řídicího výboru
Státního fondu dopravní infrastruktury (SFDI), který slouží k
financování dopravních staveb. Ze sedmi členů, kterým končí čtyřleté
funkční období, ministr dopravy Dan Ťok (za ANO) navrhl prodloužit
členství třem. Vyplývá to z návrhu, kterým se bude ve středu zabývat
kabinet, píše ČTK.

V SFDI by další čtyři roky měli zůstat náměstek ministra dopravy Jakub
Kopřiva, ředitel odboru strategie ministerstva Luděk Sosna a zmocněnec pro
digitální vzdělávání ministerstva školství, mládeže a tělovýchovy
Ivan Pilný.

Za členy výboru jsou nově navrhováni ředitel odboru infrastruktury a
územního plánu ministerstva dopravy Josef Kubovský, který se má stát
místopředsedou, ředitel odboru fondů EU Ministerstva dopravy Marek Pastucha,
ředitel odboru drážní a vodní dopravy Ministerstva dopravy Jindřich
Kušnír, náměstkyně ministryně pro místní rozvoj Marcela Pavlová a
ředitelka odboru financí a ekonomiky Ministerstva dopravy Magdalena
Faltýsková.

Ve fondu skončí místopředseda výboru Kamil Rudolecký a dále Milan Urban,
Jiří Zemánek a Jiří Koliba, kterým vypršel mandát, a Libor Topol,
kterého ministr navrhl odvolat před koncem funkčního období. Ministr
dopravy je ze zákona předsedou výboru.

Při výběru nových členů výboru bylo přihlíženo k jejich dosavadní
minimální pětileté praxi v oborech dopravy, veřejného financování nebo
územního plánovaní, uvedlo ministerstvo. U místopředsedy výboru byla
stanovena délka praxe minimálně deset let.

Státní fond dopravní infrastruktury slouží pro rozvoj, výstavbu, údržbu
a modernizaci silnic a dálnic, železničních dopravních cest a
vnitrozemských vodních cest. Rozpočet SFDI na letošní rok počítá se 72,5
miliardy korun ze státního rozpočtu včetně dotací z EU. Loni to bylo
zhruba o deset miliard víc.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ruská armáda dostane vojenské multifunkční hrnce

Ministerstvo obrany dostane v roce 2017 super kompaktní polní kuchyně, jež
byly vyvinuty zvlášť pro zabezpečení stravou vojáků ve výšce přes dva
tisíce metrů, informuje list Izvestija.

„Předběžné testování se konalo v horách Severního Kavkazu. Letos v
prosinci mají tyto „matrjošky" absolvovat závěrečné zkoušky v okolí
Moskvy. Vývoj výrobku se konal za těsné spolupráce s vojáky speciálních
jednotek, kteří vyslovili své připomínky a také přání ohledně
konstrukce kuchyň. Proto jsme si jisti, že v zkouškách obstojí a budou
přijaty do výzbroje," sdělil mluvčí Vojenské akademie materiálního
zabezpečení podplukovník Sergej Romančikov.

Základ polních kuchyň tvoří patentovaná technologie pyrolýzního hoření:
v jedné komoře probíhá hoření a vylučovaný plyn přichází do druhé
komory, kde hoří za super vysoké teploty v podobě pochodně.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Sněmovna se v prdel obrací? Aféra kvůli oblečení. A už má i další
pokračování

Muž ztotožněný novinářkou Pasekovou jako poslanec SPD Marian Bojko, si
dovolil něco, co v Poslanecké sněmovně mezi zákonodárci asi ještě nikdo
neviděl. Dorazil na cvičné jednání Sněmovny v maskáčích. Na oblečení
osoby přítomné v jednacím sále na školení poslanců a asistentů
upozornil např. zákonodárce TOP 09 Dominik Feri. Krátce po druhé hodině
nicméně Okamurova strana vydala prohlášení, které tvrdí, že poslanec
Marian Bojko to v žádném případě není.

Ve slušné společnosti bývá zvykem, že do divadla či na důležitá
jednání chodí člověk patřičně oblečen. Alespoň v kalhotách a saku,
nebo ještě lépe v obleku. Důležitým jednáním je i zasedání Sněmovny.
Poslanec či poslanecký asistent usoudil, že bude stačit, když si do
jednacího sálu Sněmovny na její cvičné zasedání obleče černou bundu a
vojenské kalhoty.

„Sněmovna se v prdel obrací,“ napsal k tomu jeden z diskutujících
občanů. „To jsme to dopracovali,“ dodal další občan. „Buran, no. Nic
víc se na to říct nedá,“ přisadil si třetí volič. Vlna kritických či
posměšných reakcí tím však zdaleka nekončila. „Podle mě je to
převlečený zkorumpovaný Kalousek, jinak by to přece nedávalo smysl...,“
konstatoval další občan. Své k tomu řekl i sám Feri, který fotografii
převzal od Jiřího Koubka.

„Hele, teď vážně. Do jednacího sálu, na výbory a komise by se mělo
chodit aspoň trochu slušnějc. Já jsem teď na volební komisi, nemám oblek
a kravatu, ale chinos, sako a svetr. Nikdo není pobouřenej,“ sdělil k
uveřejněné fotografii poslanec TOP 09 Dominik Feri.

Že muž oblečený v maskáčích a v bundě je zákonodárce za SPD Marian
Bojko, tvrdí novinářka Eva Paseková. Podle všeho nevěřila svým očím.
Totéž lze říci také o poslankyni ODS Zuzaně Majerové. „Maskáče ve
Sněmovně... Já se snad omluvím všem svým žákům, že jsem jim striktně
zakazovala chodit v teplákách do školy! Flíska, maskáče... Co nás ještě
čeká?!“ zeptala se politička tak trochu zděšeně.

Tím však věc zdaleka neskončila. Poslanec Okamurovy SPD a krajský šéf
hnutí Lubomír Volný vyzval všechny osoby, které tvrdí, že dotyčným „omaskáčovaným“
mužem byl právě poslanec Bojko, ať se omluví, neboť to není pravda. A
doložil též fotografii dotyčného zákonodárce, který na „trénink“
práce ve Sněmovně přišel řádně oblečen. Čili v obleku. Co přesně
poslanec Volný napsal?

Feri, Majerová, Paseková, OMLUVTE SE! : S politováním musím požádat
kolegy, pana Feriho a paní Majerovou, z nového protilidového,
kryptofašistického bloku sněmovních protidemokratických sil TOP 09, ODS,
STAN a KDU o to, aby se lépe seznámili se svými novými kolegy ve sněmovně.
: Zároveň žádáme jak „novinářku“ paní Pasekovou, tak zbytečně
rychle a podezřele ochotně komentující kolegy poslance o veřejnou omluvu a
dementi svých prohlášení, fake news a hoaxů o panu poslanci Marianu Bojkovi
v rámci současné primitivní mediální štvanice proti SPD Tomia Okamury. :
Přiložena fotografie pana poslance Bojka za SPD Tomio Okamura, na dnešním
školení v Poslanecké sněmovně. S přáním příjemného dne. Předseda RK
SPD MSK, Mgr. Lubomír Volný

A teď, jak je to s těmi fotkami:

Původní foto, které koluje na sociálních sítích. Toto tedy poslanec Bojko
není...

... byť to někteří tvrdí

Poslanec SPD Marian Bojko je totiž zde, jak nás informoval jeho kolega Volný

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ministři budou zahraniční styky konzultovat, shodla se vláda

Ministři budou zásadní otázky zahraniční politiky konzultovat předem s
ministrem zahraničí, nikoliv ho pouze informovat. Novinářům to řekl po
jednání vlády ministr kultury Daniel Herman (KDU-ČSL). Dohoda je výsledkem
dnešní debaty kabinetu o okolnostech nedávné návštěvy tibetského
duchovního dalajlámy v Praze. Šéf české diplomacie Lubomír Zaorálek (ČSSD)
si stěžoval, že ho Herman o své plánované schůzce s tibetským duchovním
informoval pouze několik hodin předem, a dal mu tak jen minimální možnost
reagovat.

Zaorálek po svých vládních kolezích chtěl, aby slíbili, že budou
dodržovat strategická usnesení týkající se zahraniční politiky. Přepis
dva roky starého jednání vlády, na kterém se ministři údajně dohodli na
vztazích s dalajlámou, dnes ministři k dispozici neměli. Zaorálek v úterý
oznámil, že ho bude žádat. Podle Hermana i Zaorálka je to ale druhořadá
záležitost. Herman novinářům řekl, že ani neví, zda záznam existuje.
Nepamatuje si, v jaké režimu se jednání uskutečnilo, tedy ani to, zda byl
záznam vůbec pořízen.

Herman novinářům řekl, že o jeho schůzce s dalajlámou se dnes vedla
zevrubná diskuse. „Vyhodnotili jsme situaci tak, že by bylo dobré
konzultovat věci s větším předstihem. Zásadní otázky zahraniční
politiky je třeba s ministrem zahraniční konzultovat, před dvěma roky jsme
se dohodli na oznamování,“ uvedl ministr.

Svoji schůzku s dalajlámou nepovažuje Herman zpětně za chybu. Naopak dění
v posledních dnech, které na ni navázalo, pokládá za osobní obohacení.
Před novináři v té souvislosti poznamenal, že život je rozsochatý.

„Jsem velmi rád, že debata proběhla a že si to vláda vyjasnila. Mohlo to
mít charakter psychoterapeutické schůzky,“ komentoval jednání vlády nad
tématem ministr průmyslu a obchodu Jan Mládek (ČSSD). Posteskl si, že
dění neprospívá zájmům českého hospodářství ani zahraniční politice.
Věří, že dnešní debata povede k tomu, že se podobná situace nebude
opakovat. Podle ministra životního prostředí Richarda Brabce (ANO) byla
debata velmi živá. Ministři se podle něj shodli na tom, že by se neměli
překvapovat a měli by hledat taková řešení, která zahrnou i morální
dilemata ministrů, a na druhou stranu nebudou klást bomby pod dohodnutá
usnesení.

Zaorálek dnes uvedl, že o plánované schůzce Hermana s dalajlámou se
dozvěděl několik hodin předem telefonicky, když byl v zahraničí, Herman
přitom podle něj chtěl, aby o problému jednal s bývalými diplomaty
Martinem Paloušem a Petrem Kolářem. „Chtěl, abych já s nimi mluvil a
abych se s nimi dohodl, aby se to změnilo. To je něco, čemu absolutně
nerozumím. Ministři jsou tam (ve vládě) přece za sebe,“ řekl Zaorálek.

Po schůzce Hermana s dalajlámou vydali prezident, premiér a předsedové obou
parlamentních komor prohlášení o vztazích s Čínou, ve kterém se od
Hermanova postupu distancovali. Kritici prohlášení tvrdí, že je projevem
vazalství Česka vůči Číně.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Soul doufá, že MOV přijme spravedlivé rozhodnutí o Rusku

Soul doufá, že Mezinárodní olympijský výbor (MOV) přijme spravedlivé
rozhodnutí, a Rusko se bude moci zúčastnit ZOH v Pchjongčchangu, prohlásil
zvláštní vyslanec jihokorejského prezidenta Song Young-gil.

„Doufám, že MOV přijme příští měsíc objektivní rozhodnutí a ruská
reprezentace se určitě zúčastní (Olympijských her v Pchjongčchangu),"
řekl na zasedání klubu Valdaj v Soulu.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Něbenzja: Rusko je ochotno projednat nové metody vyšetřování chemických
útoků v Sýrii

Rusko je ochotno projednat myšlenku vytvoření nového mechanismu k
vyšetřování případů chemických útoků v Sýrii, Společný mechanismus
vyšetřování (SMV) se zcela zdiskreditoval, řekl stálý zástupce RF při
OSN Vasilij Něbenzja.

Ve středu Rada bezpečnosti OSN provedla uzavřené konzultace, týkající se
práce mechanismu OSN-OPCW (Organizace pro zákaz chemických zbraní) pro
vyšetřování případů použití chemických zbraní v Sýrii (SMV).

„SMV se zcela zdiskreditoval a nemůže pokračovat v práci v současné
podobě. Jsme ochotni hovořit o vytvoření nového mechanismu, který nahradí
SMV a bude pracovat objektivně, nezávisle a skutečně profesionálně," řekl
Něbenzja novinářům v OSN.

Zdůraznil, že parametry práce takového mechanismu jsou uvedeny v ruském
návrhu rezoluce, který nebyl přijat RB minulý čtvrtek. Podle jeho slov mise
musí pracovat podle norem úmluv o zákazu chemických zbraní, dodržovat
uchovávání hmotných důkazů a provádět inspekce na místě událostí.

„Všichni členové RB souhlasí s tím, aby existoval mechanismus,
stanovující odpovědnost za použití chemických zbraní," řekl v listopadu
předseda RB OSN, stálý zástupce Itálie při celosvětové organizaci
Sebastiano Cardi na základě výsledků tajného zasedání.

„Budeme pokračovat v práci, týkající se této otázky," uvedl Cardi.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Byl oznámen termín výsadku prvního Rusa na Měsíc

Generální ředitel raketové a kosmické korporace Energie Vladimir Solncev
informoval o plánech společnosti na výsadek prvního ruského občana na
Měsíc v roce 2031, píše TASS.

„Po roce 2025 se plánuje zahájení letů k Měsíci, zahájení navykání
na tuto umělou družici. V roce 2026 se plánuje bezpilotní oblet Měsíce, v
roce 2027 hodláme vypustit vzletový a přistávací modul na oběžnou dráhu
kolem Měsíce," řekl Solncev. Dodal, že se přistání modulu na povrchu
Měsíce má konat v automatickém režimu.

Rusko-evropská výprava k Marsu skončila katastrofou.

Podle Solnceva se v roce 2029 plánuje bezpilotní let nové lodě na oběžnou
dráhu družice a v třicátých letech se má konat pilotovaný let k Měsíci.

Na začátku listopadu byla zveřejněna zpráva, že korporace Energie
konstruuje speciální odstředivku pro vytvoření umělé gravitace na MVS.
Má být instalována do nového měnitelného modlu vesmírné stanice.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Uskutečnilo se bojové vypuštění rakety Iskander-M (VIDEO)

Raketa zaútočila na velitelské stanoviště pomyslného nepřítele ve
vzdálenosti více než 100 km.

Iskander-M je určen pro zničení raketových komplexů, reaktivních systémů
raketometů, dělostřelectva s dlouhým doletem, letectva na letištích a
velitelských stanovišť.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
MO RF: Bellingcat překrucuje objektivní fakta o MH17

Publikace, které se objevily na serveru Bellingcat o havárii malajsijského
Boeingu na Ukrajině, zkreslují objektivní fakta, vycházejí z
nehodnověrných údajů. Překvapuje to, že společná oficiální
vyšetřovací skupina tato tvrzení bere v úvahu, prohlásili ve správě
tiskové služby a informací ruského ministerstva obrany.

„O čem se vůbec dá mluvit, jestliže ve svém vlastním závěru tito
pseudoexperti konstatovali, že v tuto chvíli není možné předložit
objektivní důkazy v jejich tak zvaných „vyšetřováních". Při tom všem
je prostě udivující ta skutečnost, že podobné pochybné materiály vůbec
bere v úvahu společná vyšetřovací skupina, tedy sdružení, které
oficiálně vyšetřování řídí a které si činí nároky na objektivnost a
profesionalismus", zdůraznili na ruském ministerstvu obrany.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Kalousek sepsal básničku. A zase mluvil vrchní lékař. Téma ,,Zemanovo
zdraví" jede dál

Prezident Zeman oznámil, že mu „odešla cukrovka“. Dietoložka nad tím
zvedá oči v sloup a Miroslav Kalousek složil na adresu Miloše Zemana
básničku. Udeřil i na Babiše.

Margit Slimáková, která vystudovala farmacii a dietologii ve Spojených
státech, kroutí hlavou nad prohlášením prezidenta Zemana, že mu „odešla
cukrovka“. „Tak to vypadá, že Nobelova cena v oblasti medicíny letos s
jistotou putuje na Pražský hrad,“ napsala dáma na serveru Aktuálně.cz.
Odbornice tím chce říct, že cukrovka jen tak sama neodchází, ať už
prezident Zeman říká cokoliv.

Podle Slimákové existují v podstatě tři možnosti, které Zemanova slova
vysvětlují. Prezident možná našel revoluční způsob léčby cukrovky.
Nebo jí má pořád a říká lidem, co mu slina na jazyk přinese, aniž by se
trápil pravdivostí svých slov. A pak je tu ještě třetí možnost. „Prezident
už vůbec neví, co říká, a jeho hradní ovce vymyslela (po
nepřesvědčivém lyžařském výkonu) další nesmyslné tvrzení na podporu
teze o jeho vrcholné kondici, aby se mohla dalších pět let pást v hradních
zahradách,“ doplnila dietoložka.

Celý článek naleznete zde

Zemanova slova, že „cukrovka odešla“, popřel i prezidentův lékař
Miloslav Kalaš. Ten prohlásil, že Miloš Zeman cukrovku stále má.
Informoval o tom server Aktuálně.cz. Podle lékaře prezident drží dietu,
což pomáhá cukrovku krotit. V jedné věci je však neposlušným pacientem.
Stále kouří.

Miroslav Kalousek téma odlehčil básničkou, kterou uveřejnil na sociální
síti Twitter.

Cukrovka odešla mi v sobotu,

a z fáčů na noze je pořád cítit chlór.

Putin však nakládá mi stále další robotu.

Už nemůžu. Please, open the door.

Vedle toho přidal pár kousavých slov na adresu vítěze voleb Andreje Babiše
(ANO). Ten se obul do Mirka Topolánka, označil ho za nejzkorumpovanějšího
premiéra a podivoval se nad tím, jak tento muž vůbec může kandidovat na
Hrad. Babišův křik podle Kalouska znamená jen tolik, že sám zakladaterl
Agrofertu nemá čistý štít. Vycházel z přísloví „podle sebe soudím
tebe“.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Zeman oznámil, že Česko podporuje stavbu Severního proudu 2

Při oficiální návštěvě Ruska český prezident Miloš Zeman ve čtvrtek v
rozhovoru pro televizi TV Barrandov oznámil, že jeho země podporuje stavbu
plynovodu Severní proud 2.

„Je to nová informace, exkluzivně pro vaši stanici. Domluvili jsme se, že
na základě materiálů, na základě postoje českého ministerstva průmyslu
a obchodu můžu vyjádřit podporu České republiky projektu Nord Stream 2. I
když některé státy tento projekt kritizují. Jsem rád, že Česko má v
této otázce svůj názor a brání své vlastní zájmy," řekl Zeman.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Lavrov napsal o překážkách na cestě k překonání světové krize

Ministr zahraničních věcí Ruska Sergej Lavrov napsal článek pro lise The
Washington Times, v němž sdělil své vidění světových problémů a navrhl
způsoby jejich vyřešení.

Lavrov podotýká, že formování nového světového řádu je doprovázeno
globální politickou a ekonomickou nestabilitou. Existuje teroristická hrozba,
migrační krize, velké množství regionálních konfliktů, a také „informační
války", které „se rozpoutávají pro podkopání svrchovaných států".

Podle názoru Lavrova, právě kvůli těmto hrozbám se dosud nepodařilo
překonat krizi a vrátit se ke stabilnímu a vyváženému růstu světové
ekonomiky.

Jak zdůraznil šéf zahraničněpolitického rezortu, dosáhnout pokroku ve
stále více propojeném světě je možno jen pomocí spolupráce s ohledem na
zájmy všech zemí.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Šok u soudu s Nagyovou a spol. Zrovna, když svědčil Kalousek

Kauza Jany Nečasové Nagyové dosáhla zvratu. Soudkyně Helena Králová, jež
má dlouhodobě kontroverzní pověst, náhle rozhodla o nezákonnosti
odposlechů v kauze týkající se údajných poslaneckých trafik. Píše o tom
server Novinky.cz.

Obhájci nelegálnost odposlechů napadali už v přípravném řízení,
státní zástupci ani soudy však odposlechy jako nezákonné dosud neoznačili.
Soudkyně Králová v jiné části případu, týkající se zneužití
Vojenského zpravodajství, přitom odposlechy rovněž nezpochybnila.

Ke zvratu došlo až dnes, kdy u soudu vypovídal jako svědek šéf TOP 09
Miroslav Kalousek, jenž byl v době vlády Petra Nečase ministrem financí.
Nečasův obhájce Adam Černý vznesl námitku na použitelnost odposlechů v
momentě, kdy státní zástupci chtěli předložit SMS zprávy z komunikace v
období kolem odchodu trojice rebelujících poslanců ODS z Poslanecké
sněmovny. Původní text ZDE Černý ve své argumentaci použil argumenty
stejné jako v kauze Davida Ratha, jehož rovněž zastupuje. A k překvapení
všech Králová námitce vyhověla. „Ano, jsou nezákonné,“ řekla k
odposlechům Králová. Žalobce Rostislav Bajger nyní počká na odůvodnění
rozhodnutí soudu. Dle svých slov je překvapený.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Nachytali chmatáka. V Rusku zatkli ministra, poprvé od roku 1991

V Rusku byl poprvé od roku 1991 zadržen vysoký státní činitel. Ruský
ministr hospodářství Alexej Uljukajev byl zadržen kvůli podezření, že
přijal úplatek více než dva milióny USD za „pozitivní“ hodnocení, aby
těžařská firma Rosněfť koupila poloviční podíl v ropné firmě
Bašněfť. S odvoláním na ruský vyšetřovací výbor o tom informoval
server Novinky.cz.

Podle agentury Reuters padl Uljukajev do protikorupční léčky, kterou
zorganizovala tajná služba FSB.

Celý text je ZDE

„Uljukajev byl zadržen přímo při přebírání úplatku,“ uvedla
mluvčí výboru Svetlana Petrenková. Dodala, že případ souvisí s
vymáháním úplatku od představitelů společnosti Rosněfť, a to i za
použití hrozeb. Výbor rovněž uvedl, že Uljukajev byl zadržen v noci
okamžitě po výslechu.

Podle informací RIA Novosti se o ministra zajímala FSB asi rok, několik
měsíců pak odposlouchávala jeho telefon.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Takhle tuhle zemi mrvit... Herečka, která uváděla Staance, odsoudila Čechy
za to, koho volí

Propad společnosti je výsledkem toho, kdo vládne, uvedla v rozhovoru pro
Český rozhlas herečka Tereza Kostková.

Hovořila mimo jiné také o slušnosti, která ji dle jejích slov válcovala
na úkor její osobnosti a ženství. „V životě zjistíte postupně, že
lidi pouštíte někam, kam nechcete. Učila jsem se nechodit za tuto hranici.
Je potřeba si říct: Já jsem to dovolila, a teď to zavřu. Myslím, že za
to, jak člověku je, nemohou druzí. Můžeme za to sami a to, že si proto
postavíme mantinel, není špatně. Je to jen obrana a je to v pořádku,“
uvedla mimo jiné v rozhovoru herečka, dcera herce Petra Kostky a herečky
Carmen Mayerové.

Herec podle jejích slov má výsadní postavení. „Byl vždycky kašparem
krále a královny, vždycky si může udělat srandu a být v opozici i s
člověkem, kterého si váží. Může nesouhlasit. Měl by být zrcadlem
společnosti,“ řekla Kostková a vysvětlila, proč se nechce věnovat
moderování politických pořadů. „Kdybych šla do čehokoliv politického,
popřela bych velkou část své osobnosti,“ dodala.

Původní text ZDE

Současnou politickou situaci nazývá Kostková pádem Říma. „Celý svět,
včetně Česka, jsme na vlně dolů, myslím si. A těch čtyřicet let
komunismu a doba po revoluci, která se uchopovala různě, se nemohly na lidech
nepodepsat. Tohle vše dělá strašný propad a pro lidi začíná být
normální to, co by pro ně normální být nemělo,“ dodala Kostková.

Podle jejích slov jí to však rozhodne nebere lásku k vlasti, k mé krvi a k
místu, kde vyrůstá a má rodinu a přátele. „I vláda a instituce do mé
vlasti patří. Ale tento stav je výsledek toho, kdo vládne. Všechno kleslo,
především lidsky, ale i ve všem ostatním,“ řekla s tím, že ona to tady
miluje a o to víc ji to mrzí.

„Když vidím, koho jsou lidé schopni zvažovat do těch pozic, jak strašně
to kleslo lidsky. A řeknete, já tady snad nebudu moct bejt. A to říkám s
vědomím, že jsem posledním, kdo by chtěl emigrovat, ale z té hrůzy, kdo
je schopen tady tu zemi mrvit, tak vlastně pokud by se mi tohle stalo z jistý
nemožnosti to akceptovat, tak bych toto zažívala,“ uzavřela rozčíleně
herečka.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ruské velvyslanectví v Česku odsoudilo zneuctění pomníku maršála Koněva

Ruské velvyslanectví v České republice odsoudilo na svém webu vandalský
čin vůči pomníku maršála Sovětského svazu Ivana Koněva.

Předtím byla zveřejněna zpráva, že neznámí vandalové zneuctili ve
čtvrtek pomník maršála Sovětského svazu Ivana Koněva v Praze. Na
čtyřech stranách podstavce napsali neznámí vandalové data: 1956, 1961,
1968 a 2017.

Velvyslanectví také vyzvalo k nepřipuštění opakování podobných
případů v budoucnu.

„S politováním sledujeme jak pochybné iniciativy některých komunálních
politiků vedou k reálným aktům vandalismu vůči pomníku hrdiny osvobození
Československa a jeho hlavního města od nacistických okupantů", dodali na
ambasádě.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Šéf Pentagonu prohlásil, že USA si nepřejí konfrontaci s Ruskem

USA neusilují o další studenou válku s Ruskem, budou ale hájit „pevné
zásady světového řádu“. O tom se hovoří v článku šéfa Pentagonu
Ashtona Cartera, který zveřejní londýnský Mezinárodní institut
strategických studií (IISS).

„Nesnažíme se hledat v Rusku nepřítele, dlouhou dobu jsme navazovali
mírové vztahy. USA ale budou bránit své spojence a partnery," píše ministr
obrany.

„Avšak v posledních letech se bohužel chování Ruska změnilo. Místo toho,
aby pracovalo na udržování světového řádu, hodlá Rusko, jak se zdá,
škodit pokroku, kterého bylo dosaženo během desetiletého období," soudí
Carter.

Přesto ale šéf Pentagonu tvrdí, že ve dvoustranných vztazích
ponechávají USA dveře otevřené. „Rusko je příliš velké, příliš
silné a potenciálně příliš nebezpečné, abychom je mohli ignorovat nebo
zcela izolovat. Spojené státy budou dál spolupracovat s Ruskem v těch
případech, kdy si to bude přát a když se budou jeho zájmy shodovat se
zájmy mezinárodního společenství," uzavírá americký ministr obrany.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí