Question:
Bývalý šéf Rady Českého rozhlasu: Jako poplatník mám právo znát platy
v ČT. Ale nejsem si jist, jestli je veřejnost na tato čísla připravena

ROZHOVOR Máme, co jsme chtěli. Takhle na současné protesty reaguje
někdejší předseda Rady Českého rozhlasu Tomáš Ratiborský, který se po
sametové revoluci podílel na zakládání ODS. Lidé se diví, ale to oni
přece zvolili estébáky, extremisty a komunisty, nastavuje veřejnosti zrcadlo.
V rozhovoru pro ParlamentníListy.cz má ostřejší slovo pro prezidenta, ale i
pro agitující umělce.

Jste pamětníkem událostí v 89. roce. Jaký je váš názor na současné
demonstrace? Mohou sjednotit odpor proti Zemanovi s Babišem a zvrátit
veřejné mínění?

Na náměstích v roce 1989 jsme volali po svobodných volbách. Dnes, když
máme možnost svobodně volit, tak svého práva využijí maximálně dvě
třetiny voličů. Následně se divíme, jak je to možné, že zde vládnou
estébáci, extremisté a komunisti za podpory pana prezidenta.

Choďte k volbám. Možná, že to změníme...

Jeden student mi ve čtvrtek řekl, že zvažoval účast na stávce Vyjdi ven,
protože mu nepřipadá, že bychom žili v až tak nesvobodné zemi, a Zeman
byl koneckonců zvolen demokraticky...

Nemám zásadní obavu o svobodu slova. Jen mě štve, že jsou lidé tolik
lhostejní.

Volby nezpochybňuji. Co jsme chtěli, to máme.

Co ve vás před pár dny zanechal inaugurační projev Miloše Zemana, v němž
zaútočil na veřejnoprávní Českou televizi i soukromá média?

Na inauguraci jsem se nedíval. To, co jsem si následně přečetl, mi stačilo...
Vyjádření pana prezidenta jsou čím dále více agresivní a plná zloby.

V průběhu projevu se zvedli někteří politici a odešli v momentě, když
prezident kritizoval Českou televizi kvůli vyváženosti vysílání...

Pro ty, kteří odešli, mám plné pochopení.

Reakcí byla i událost Český lev, kde začali umělci podepisovat výzvu na
podporu České televize. Byla to adekvátní reakce? Má Jan Svěrák pravdu,
že jsme svědky největšího útoku na nezávislost televize od roku 2000?

Jsem zásadně proti zatahování politiky do sportovních a kulturních akcí.
Nejsem ani zastáncem „přespávání“ ve veřejnoprávních mediích.
Česká televize a Český rozhlas mají kontrolní orgány volené Parlamentem
a jakékoli zasahování zprava, zleva nebo z Hradu je pro mě nepřijatelné.

V Devadesátce na ČT24 divák položil řediteli otázku, proč
veřejnoprávní televize odmítá uvádět honoráře svých moderátorů a
zaměstnanců, když BBC musí. Ta poprvé zveřejnila platy loni a byla to
součást dohody s politiky, kteří výměnou slíbili moratorium na zásahy do
legislativy, která se BBC týká. Měla by ČT zveřejnit honoráře
moderátorů?

Provoz veřejnoprávních médií je zejména hrazen z koncesionářských
poplatků. Z tohoto důvodu jsem přesvědčen, že mám jako poplatník na tyto
informace právo. Na druhou stranu si nejsem jistý, zda je veřejnost na tato
čísla připravena.

Tomáš Ratiborský (*1953) žije nyní na Podbořansku, ale většinu života
strávil v Mostě, kde se také od roku 1989 pohyboval v politice (byl u zrodu
Občanského fóra) a v ODS působil hned od jejího vzniku. Byl účastníkem
mnoha událostí, které měly vliv na polistopadové dění. Za OF kandidoval v
prvních svobodných volbách do ČNR (1990–1992), kde se podílel na
založení Meziparlamentního klubu demokratické pravice a Občanské
demokratické strany.

Pracoval nejdříve pro Okresní veterinární zařízení v Mostě jako
veterinární technik, následně pro Státní statek v Mostě jako zootechnik.
V roce 1991 začal podnikat, spoluzakládal soukromé Rádio Most (působil zde
do roku 2007). V letech 1992 až 1997 se aktivně podílel na chodu ODS – byl
předsedou Místního sdružení v Mostě, místopředsedou ODS Severočeského
kraje a od roku 1995 členem Výkonné rady. Po parlamentních volbách v roce
1996 byl volebním manažerem pro historicky první senátní volby, v lednu
1997 jmenován hlavním manažerem ODS. V letech 2008–2014 byl členem (i
předsedou) Rady Českého rozhlasu.

Je ženatý, má dvě dcery a syna. V roce 2009 ukončil bakalářská studia na
vysoké škole – obor politologie a zahraniční vztahy. : : Psali jsme: : : :
: Prezident Zeman udeřil: Ti chudáčci demonstrovali za Kalouskovu televizi. A
režisér, který vyzval lidi, aby mě nevolili, to je blbec! : : : : Babišova
vláda chce ovládnout bezpečnostní sbory, křičí poslanec Sobotka : : : :
Fiala: Lídři sněmovních stran se shodli na migraci, další témata budou
následovat : : : : Magda Vášáryová se obává o Slovensko. Bojí se
nástupu fašistů

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Šokující! Na "seznamu nepřátel" Ukrajiny je i americký prezident

Na Ukrajině aktualizovali seznam nejhorších nepřátel země, kteří škodí
vládě v Kyjevě. Za rok 2015 na seznamu nechyběl český prezident Miloš
Zeman. V roce 2016 se tam objevuje nově zvolený prezident USA Donald Trump.

Na serveru Zlochinec.Kyiv.ua je k vidění nový seznam nepřátel Ukrajiny
aktualizovaný pro rok 2016. Nechybí na něm nově zvolený americký prezident
Donald Trump, francouzská kandidátka na prezidentku Marine Le Penová a spolu
s ní i francouzský exprezident Nicolas Sarkozy, který by se v roce 2017 rád
vrátil do úřadu. Spolu s nimi na seznamu nepřátel Ukrajiny figuruje ruský
ministr zahraničí Sergej Lavrov. Stojí za pozornost, že se na řečený
seznam dostal také končící generální tajemník OSN Pan Ki-mun.

Nepřítelem číslo jedna je prý ovšem nejbohatší muž Ukrajiny Rinat
Achmetov. Na pomyslném stupínku vítězů s ním stojí ještě ideolog
Vladislav Surkov, jenž má blízko k ruskému prezidentovi Vladimiru Putinovi.
Surkov chce údajně zničit Ukrajinu. Bronzovou příčku obsadil muž, jenž
je prý pravou rukou Surkova, Inal Ardzinba. Pomyslná bramborová medaile
údajně patří Viktoru Mevedčukovi. Tento muž kdysi platil za šedou
eminenci v Kyjevě, ale dnes s vládou vyjednává za povstalce na jihovýchodě
Ukrajiny. Není bez zajímavosti, že ruský prezident Vladimir Putin je kmotrem
Medvedčukovy dcery.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
„Americká kavárna“ se chce ukrýt před tyranem Trumpem. Sem by prý ale
raději lézt neměla, nebo...

Americký publicista Michael Curtis kritizuje „protitrumpovské“ demonstrace
a vyčítá jejich účastníkům nedostatek respektu k demokratickým volbám.
Místo často hysterických reakcí by měli počkat na to, jaké kroky bude
Trump v prezidentské funkci činit.

Podle Curtise mohou být probíhající demonstrace proti Trumpovi brány jako
symbol svobody projevu, ale vedle toho také jako důkaz, že jisté skupiny
amerického obyvatelstva odmítají přijmout výsledek demokratických voleb.
„Ať už jsou demonstranti organizováni a financováni Georgem Sorosem,
fakticky požadují zvrácení výsledku voleb a ústavní změny. Argumentují
tím, že Clintonová získala více hlasů a Trump uspěl ‚jen‘ díky
volitelům.“

Jak ovšem Curtis připomíná, takový výsledek není v historii
prezidentských voleb v USA zase tak ojedinělý a stalo se tak již pětkrát.
„Demonstranti Trumpa zbytečně démonizují, přitom jeho zastánci nikdy
netvrdili, že je snad druhým Abrahamem Lincolnem či Oliverem Cromwellem. Je
fakt, že postoje členů LGBT, hispánské komunity či ekologů se v mnohém
od těch Trumpových liší. Na druhou stranu Trumpovy postoje v mnoha oblastech
zůstávají neznámé.“

„Ruský ministr zahraničí Sergej Lavrov i Barack Obama to řekli asi
nejlépe, když konstatovali, že by bylo rozumné počkat si na skutečné
kroky Trumpa, a nikoli předjímat budoucnost jen dle jeho předvolební
rétoriky. Obama navíc poukazoval na fakt, že Trump je pragmatik, a nikoli
ideolog,“ píše Curtis a kritizuje známé osobnosti i nezodpovědnost
deníku New York Times, které prý Trumpa doslova nahání a přistupují k
němu hystericky objektivně.

Celý text v angličtině máte k dispozici ZDE.

Konkrétně jmenuje dramatické video natočené Yoko Ono, Barbrou Straisand
nebo Robertem de Nirem, který veřejně vyjádřil sympatie k protitrumpovským
demonstracím. „Některé celebrity dokonce hovoří o tom, že se obávají
tyranie Donalda Trumpa a chtějí se před ní někam ukrýt. Poradil bych
těmto lidem, aby se vyhnuli Sýrii, Afghánistánu, Somálsku či Libyi, kde
vládne sektářské násilí a nejsou zde dodržovány zákony ani tu
neexistuje zdravotní péče. Tam je skutečně nebezpečněji než v Beverly
Hills nebo v East Hamptonu.“

Demonstranti by si podle Curtise měli být vědomi, že Trump není Daniel
Ortega a nemá v úmyslu vládnout společně se členy rodiny do konce svého
života. „Neměli by dopustit, aby je jejich odlišné politické názory
přivedli až k násilí a občanským nepokojům, které narušují pořádek v
zemi. Nemusí Trumpa obdivovat a pokládat jej za skvělého politika. V
každém případě by však měli jeho zvolení respektovat, jak tomu má také
v demokratických systémech být.“

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Jak to myslela Hillary se Sýrií: Unikla pošta z doby rozhodnutí

Řada pilířů, na nichž USA reálně staví svou politiku, se v Sýrii
ukázala být zcela nesmyslnými. Na serveru Literarky.cz to píše analytička
Tereza Spencerová.

Analytička poukazuje na to, že portál WikiLeaks zveřejnil e-maily Hillary
Clintonové. Dokumenty z let 2010 až 2014 odhalují, že Hillary Clintonová
poté, co osobně vedla likvidaci libyjského státu, měla stejné schéma
připravené i pro Sýrii. A znovu jako by si ani nepřipouštěla obrovské
problémy, které americké války na Blízkém východě neodvratně
vyvolávají.

Celý text je ZDE

Asada měl pomoci svrhávat i Google

Nutnost „změny režimu“ v Sýrii Hillary Clintonová z pozice ministryně
zahraničí USA obhajovala snahou posílit Izrael a ochromit regionální vliv
Íránu, přesně podle přání izraelského vedení. Její logika byla prostá:
USA svrhnou režim v Damašku tím, že příslušným silám dodají zbraně,
své vojáky do Sýrie v rámci úspor nevyšlou a Rusko se Americe neodváží
vzepřít, protože v případě Kosova také nic neudělalo. Následně bude v
Damašku instalována proamerická vláda, která přeruší styky s Íránem,
postaví se proti libanonskému Hizballáhu, případně by mohla ještě s
Izraelem podepsat i mírovou smlouvu a zbytek arabského světa bude Americe
aplaudovat za to, že „bojuje za arabský lid“.

K tomuto účelu instrukce a vizuály od amerického ministerstva zahraničí
mimochodem dostala například katarská televize Al-Džazíra, přičemž
speciálním výběrem informací se na „změně režimu“ v Sýrii měl
podílet i koncern Google.

Clintonová se v řadě věcí mýlila

Podle Spencerové je svým způsobem neuvěřitelné, kolik premis Hillary
Clintonové – tedy fakticky pilířů, na nichž USA reálně staví svou
politiku – se ukázalo být zcela nesmyslnými, počínaje třebas jejím
tvrzením, že rozhovory s Íránem nemají žádný smysl, přes
přesvědčení, že Rusko nebude bránit Asadův režim, a konče například
axiomem, že dodávky zbraní protivládním silám urychlí dezerci z řad
syrské vládní armády.

Ale nejzajímavější je to, co v e-mailech někdejší ministryně zahraničí
USA zcela chybí: jakákoli úvaha o tom, že by do jejích plánů na „změnu
režimu“ v Sýrii mohli vstoupit radikální islamisté, s nimiž Washington
ale začal ve svých plánech „počítat“ v roce 2012. Právě ti jsou
přitom dnes neporovnatelně významnější než skoro už zapomenutí
ztracení rebelové vycvičení a vyzbrojení s pomocí CIA.

Oficiální politikou jsou nízkonákladové války

S Hillary Clintonovou prý lze souhlasit snad jen v tom, že Izrael opravdu chce
uchovat svůj jaderný monopol na Blízkém východě. I tak lze ale její
e-maily podle Spencerové vnímat jako „školní“ ukázku agresivního
uvažování, v němž se oficiální politikou stávají „nízkonákladové“
války, a tvůrci těchto politik ani v nejmenším nepřemýšlejí o dopadech
svých kroků.

Ve Spojených státech se kolem e-mailů prý vede žhavá diskuse, neboť jimi
Hillary Clintonová podle všeho porušila zákony o ochraně státní
bezpečnosti. Demokratická strana a Bílý dům ale mají Clintonovou za svou
jedinou možnou kandidátku na příštího prezidenta, a tak FBI při
vyšetřování prý „naráží do zdí“.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Změna podnebí nejvíce ohrozí alfa-samce

Globální oteplení se nejvíce odrazí na těch druzích zvířat, jejichž
samci používají výrazné zdobení v boji o samičky nebo s cílem dominance
ve skupině, uvádějí britští ekologové v článku, uveřejněném v
časopise Journal of Animal Ecology.

Jak vysvětlují vědci, vývoj téměř všech mnohabuněčných živých
organismů je ovlivňován dvěma faktory — přirozeným a pohlavním
výběrem. V prvním případě řídí evoluci měnící se podmínky
životního prostředí a ve druhém případě je to konkurence, probíhající
uvnitř konkrétního druhu, s cílem pokračování rodu. V tomto boji
vítězí „nejvýraznější" jedinci, a proto se objevují takové ozdoby,
jako jsou paví ocasy nebo kohoutí hřebínky.

Při zkoumání tohoto procesu vědci odhalili zajímavý efekt — ukázalo se,
že pohlavní výběr má pozitivní vliv na přežití druhu pouze v tom
případě, když je populace zvířat dostatečně velká. V opačném
případě naopak urychluje vymírání rodu a nepomáhá mu přežít, protože
samci vynakládají příliš mnoho sil na vyjasňování vztahů a ne na
přežití.

Tuto zákonitost je třeba podle názoru Carlose Martinez-Ruize brát v úvahu
při ochraně zvířat — jestliže jsou jejich závěry správné, tak málo
početné druhy zvířat se stanou prvními oběťmi změny podnebí. Podle
této zásady je možné určit nejzranitelnější druhy fauny a včas je
ochránit před vymíráním, uzavírají vědci.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
VV RF zahájil trestní řízení proti ukrajinským vojákům zapojeným do
střelby na Donbasu

Ruský vyšetřovací výbor (VV) zahájil trestní řízení vůči řadě
velitelů ukrajinských ozbrojených sil, kteří byli zapojeni do střelby a
mají na svědomí smrt civilních obyvatel na Donbasu v období od června po
listopad tohoto roku, řekla novinářům úřadující vedoucí odboru
spolupráce s médii ruského vyšetřovacího výboru Světlana Petrenková.

Podle údajů vyšetřovatelů byl rovněž do ostřelování Donbasu zapojen
velitel brigády Dmitrij Děljatickij a jeho podřízení. V důsledku palby
bylo poškozeno elektrické vedení, elektrický proud usmrtil dvě malé děti,
tvrdí ruský vyšetřovací výbor.

Kromě toho byl na dálku obviněn velitel brigády ukrajinských ozbrojených
sil Vladimir Gorbaťuk, který podle údajů vyšetřování řídil cílenou
dělostřeleckou palbu na Petrovský obvod města Doněcka, v důsledku čeho
byla střepinami poraněna jedna žena.

Podle slov Světlany Petrenkové učiní ruští vyšetřovatelé veškerá
nezbytná opatření, aby byli všichni, kteří mají tyto zločiny na
svědomí, po zásluze potrestáni.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Americké volby nebudou mít podle ministra Babiše výrazný vliv na ekonomiku
ČR

Výsledek amerických prezidentských voleb nebude mít výrazný vliv na
českou ekonomiku, myslí si český vicepremiér a ministr financí Andrej
Babiš. Ani na jednom z obou hlavních kandidátů, kteří se ucházejí o
funkci prezidenta USA, dnes Babiš nenašel nic pozitivního.

Šéf vládního hnutí ANO českým novinářům při odchodu z jednání
ministrů financí EU v Bruselu řekl, že podle jeho informací jsou demokratka
Hillary Clintonová i republikánský kandidát Donald Trump
nejnenáviděnějšími kanditáty v historii Spojených států.

„Jsem rád, že nejsme v eurozóně, v bankovní unii. Že máme korunu,“
poznamenal Babiš s tím, že možnost ovlivňovat kurz vůči jiným měnám je
silným nástrojem k motivaci ekonomiky a podpoře exportu. Za spekulace
označil úvahy o tom, že například vítězství Trumpa poškodí dolar a
posílí euro. Připomněl v této souvislosti spekulace, které přepokládaly
výrazné oslabení libry v souvislosti s britským referendem o Brexitu. Andrej
Babiš ANO 2011 poslanec Sympatizovat Profil Položit dotaz Odpovědi Hodnotit
Štítky „Nějaký vliv na burzy to bude mít,“ připustil Babiš, „ale
nemyslím, že by to poškodilo českou ekonomiku.“ O budoucích jednáních s
Londýnem o Brexitu dnes český ministr v Bruselu hovořil s někdejším
eurokomisařem Michelem Barnierem, který se nedávno stal šéfem týmu
Evropské komise pro tato jednání. „Otázka je, zda Brexit nastane.
Diskutovali jsme o tom, myslím, že to vůbec není jisté,“ poznamenal
Babiš s ohledem na poslední vývoj v Británii, kde soud rozhodl, že vláda
musí před spuštěním formálních rozhovorů s EU získat souhlas parlamentu.
Česku jde podle Babiše v budoucích jednáních především o postavení
českých občanů pracujících v Británii. Státy EU dávají Londýnu od
červnového referenda najevo, že bez zachování čtyř souvisejících svobod
– včetně volného pohybu osob – nemůže mít země přístup na unijní
jednotný trh. : Psali jsme: : : : : Kubera: Potřebujeme dostat do držky. Co
kvičíte, odpůrci Zemana? Brady byl zneužitý, ale to v USA... Světová
válka : : : : Erik Best: Škoda mluvit, pane Sobotko. Zeman vám vynadá a
Váš kamarád odkryl karty, i k ČT. A prezident, a Babiš, a Gazdík... : : :
: Neskutečná prasárna, zuří Andrej Babiš nad ústeckou koalicí. V
Bubeníčkovi se prý spletl... : : : : Hvězda televizní revoluce Adam Komers
hovořila o "panu inženýru Zemanovi". Z jeho rukou by si prý netroufl
převzít vůbec nic

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Já se musím smát, jaký jste vytvořili paskvil, kroutil hlavou Faltýnek.
Topkař proti němu řádil kvůli Babišovu střetu zájmů

Jaroslav Faltýnek z Babišova hnutí ANO a Martin Plíšek z TOP 09 Miroslava
Kalouska svedli ve středečních Událostech, komentářích České televize
tvrdý slovní souboj o zákon o střetu zájmů, jemuž se také říká Lex
Babiš. Jaroslav Faltýnek konstatoval, že mu nezbývá, než se smát, když
se dnes řeší Andrej Babiš, ale střet zájmů exministra zahraničí a
čestného předsedy TOP 09 Karla Schwarzenberga nikoho netrápil.

V zákonu o střetu zájmů našli parlamentní právníci sporný paragraf,
jenž významně rozšiřuje skupinu politiků, kteří nesmějí vlastnit
média. Pokud zákon nabude účinnosti v současné podobě, dojde k tomu, že
ani krajský zastupitel, který se kromě své politické práce vášnivě
věnuje např. včelařství, nebude smět vlastnit časopis Náš včelař,
ačkoli tento časopis nebude mít nic společného s politikou.

Martin Plíšek se v úvodu podivoval nad tím, že si tohoto aspektu nevšiml
nikdo už během druhého čtení, které trvalo devět měsíců, a nenavrhl
příslušnou změnu. Tuto možnost po celých devět měsíců ostatně mělo i
hnutí ANO. Babišovým poslancům se ale asi nechtělo „makat“. „Hnutí
ANO má teď plno řečí, analýz a kritik, ale hnutí ANO mělo devět
měsíců k tomu, aby předložilo vlastní návrhy. Vy jste to odflákli, vy
jste prostě nemakali, i když to máte jako předvolební heslo,“ rozohnil se
ve vysílání Plíšek.

Faltýnek se mu na oplátku nejednou vysmál. „Já se tomu jenom směju. Je
vidět, že právníci jako pan Chvojka, budoucí ministr pro čistotu
legislativy, a pan Plíšek, bývalý náměstek ministra zdravotnictví pro
legislativu ministerstva zdravotnictví, vytvořili paskvil,“ rýpl si první
místopředseda hnutí ANO.

„Abych ukázal na tu absurditu toho zákona, protože jde o zákon, který je
raritou v rámci Evropy, možná i v rámci celého světa, který nemá v
Evropě a možná ani ve světě obdobu, tak bych položil řečnickou otázku.
: jaký je rozdíl mezi ministrem a hejtmanem,“ ptal se Faltýnek. „My s
tím zákonem nesouhlasíme, protože to je zákon o jednom člověku, proto my
s ním nesouhlasíme,“ bránil se zákonu dál.

Ocenil předsedu ODS Petra Fialu, který řekl, že zákon o střetu zájmů je
zákonem o jednom člověku.

Plíšek obratem připomněl, že se celé měsíce vedla debata o tom, zda a
jak se budou omezovat dotace pro firmy, které patří ministrům, a hnutí ANO
mlčelo.

„To není pravda, my jsme od počátku řekli, že s tímto zákonem
nesouhlasíme, ale vznikla krásná koalice ČSSD, TOP 09 a dalších
tradičních stran proti hnutí ANO a Andreji Babišovi, oni prostě chtějí
dostat Andreje Babiše z politiky, protože on se jim tam nehodí... Vy a kolega
Chvojka ve vzácné shodě jste tam do toho naroubovali, aby úspěšní lidé
nemohli jít do politiky. Vy těm lidem říkáte, chceš jít do politiky, tak
se zbav své firmy, převeď ji na manželku,“ pokračoval v kanonádě
Faltýnek.

Plíšek se moderátora zeptal, jestli se také někdy dostane ke slovu, a
dostalo se mu ujištění, že ano, aby se zatím nevzdával. Faltýnek si do
něj znovu rýpl, když mu poradil, aby seděl a poslouchal, protože se
alespoň něco nového dozví. V tu chvíli už to ale Plíšek nevydržel a
skočil Faltýnkovi do řeči. „Já se od vás bohužel nic nového nedozvím,
ale doplním k tomu jednu věc, že po zkušenostech s lidmi, jako jsou Silvio
Berlusconi a jiní oligarchové, přijali v řadě zemí přísnější pravidla
pro podnikatele v politice. Platí v Rakousku, Chorvatsku i jinde.“
Místopředseda hnutí ANO okamžitě doplnil, že kupříkladu ve Velké
Británii žádný takovýto zákon neplatí.

„Když seděl ve vládě pan Schwarzenberg a pobíral řadu dotací, tak to
nikdo neřešil,“ rozčiloval se ve studiu místopředseda ANO. K tomu se
ovšem sluší dodat, že Karel Schwarzenberg převedl své podnikání na syna.

Faltýnek v debatě také připomínal, že Plíšek je bývalým členem
KDU-ČSL, ale Plíšek Faltýnkovi okamžitě oponoval, že byl dlouhá léta
členem sociální demokracie a podílel se na politice této strany řadu let.

Nakonec Faltýnek Plíškovi vytkl, že se zákon o střetu zájmů bude
vztahovat i na dnešní ministry, což se mu zdá nefér. A pokud někdo
poukazuje na souběh politické a mediální moci, tak Karel Schwarzenberg
spoluvlastnil týdeník Respekt. Podle Plíška se to ale nedá srovnávat s
tím, kolik médií dnes vlastní Andrej Babiš.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Ukrajina ostře zkritizovala ruský Sarmat

Ruští vojáci nezískají v nejbližších letech novou mezikontinentální
balistickou raketu Sarmat, prohlásil ředitel ukrajinského Národního ústavu
strategických bádání Vladimir Gorbulin. Informuje o tom agentura Věstník
obrany a průmyslu.

Má za to, že raketový systém Sarmat je dnes pouhá maketa, která
absolvovala koncem roku 2017 neletové zkoušky. Gorbulin se domnívá, že
nová ruská raketa bude hotova za čtyři nebo pět let. „Ruští
konstruktéři potřebují ještě letové zkoušky nové raketové zbraně a
otestování rakety," řekl.

Ředitel ukrajinského Národního ústavu strategických bádání prohlásil,
že USSR vyrobila 308 raket Vojevoda s patnáctiletou záruční lhůtou.
Dodávky raket sovětské armádě byly zahájeny v roce 1985, dnes má Rusko

Gorbulin poznamenal, že se na začátku století dvakrát ruské vedení
obrátilo na Ukrajinu, aby vykonala technické ošetření s odpovídající
kontrolu technického stavu a aby ukrajinské podniky (konstrukční kanceláře
Južnoje a závod Južmaš) prodloužily záruční lhůtu ruských raket
Vojevoda. Dnes to má na starosti ruské Makejevovo středisko, upřesnil.

Nejmodernější raketa těžké třídy Sarmat má být přijata do výzbroje v
letech 2019-2020. Práce na projektu byly zahájeny v roce 2011, tato raketa má
nahradit systém Vojevoda, který byl vyvinut a sériově vyráběn v USSR.
Náměstek ministra obrany Jurij Borisov sdělil v březnu 2018, že jejich
utilizace bude zahájena v nejbližším čase.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Že by pro nás odchod z EU byla katastrofa? Je to prý jinak

Že by pro nás odchod z EU byl hospodářskou katastrofou? Ekonom a publicista
Martin Kunštek tvrdí, že nikoliv. Čtenářům ParlamentníchListů.cz
představuje text, v němž popisuje, jak se již několik částí Evropského
hospodářského prostoru oddělilo od EU, příp. instituce jí
předcházející, a přesto zůstalo součástí společného trhu. I Česko by
si dle něj v případě tzv. Czexitu nemuselo zavřít dveře na společný trh
EU.?

Referendum je vedle voleb klíčovým nástrojem, kterým lidé mohou měnit
směr politiky. Loni 23. června Britové v referendu odhlasovali, že Velká
Británie má vystoupit z EU. Od té doby probíhají intenzivní jednání o
tom, jak má BREXIT vlastně proběhnout. A to jak na britské vnitropolitické
scéně, tak i na diplomatických kanálech mezi Londýnem a Bruselem. Letos 1.
října Katalánci v referendu odhlasovali vyhlášení nezávislosti na
Španělsku. Evropská komise se vzápětí přidala na stranu španělské
vlády, která se separatistické tendence snaží potlačit, a ve snaze
zvýšit tlak na katalánský parlament oznámila, že vyhlášením suverenity
by se Katalánsko ocitlo mimo EU. Katalánský parlament přesto – nebo
možná právě proto – minulý pátek schválil rezoluci o nezávislosti a
vzniku Katalánské republiky. I ve volbách do naší Poslanecké sněmovny
stoupenci ústavního zákona o celostátním referendu výrazně zabodovali. Je
tedy klidně možné, že i my zanedlouho budeme moci hlasovat o vystoupení z
EU. K tomu, aby diskuse mohla probíhat racionálně, je nutné znát odpověď
na otázku, co bude potom. Zejména ve vztahu k volnému pohybu lidí, zboží,
služeb a kapitálu. Nejen praktická realizace brexitu v tomto ohledu může
mnohé napovědět.

Odpůrci vystoupení Česka z EU nebo i pouhé možnosti vyhlášení referenda
na toto téma budou jistě argumentovat tím, že by to pro českou ekonomiku
znamenalo katastrofu. Že by naše podniky ztratily přístup na společný
evropský trh. Nebo že bychom znovu museli stát fronty na hraničních
přechodech. Každé toto tvrzení, stejně jako mnohá další mohou, ale také
nemusí být pravdivá. Vše totiž záleží na tom, jak si „exitující“
stát upraví své vztahy s EU. Možností je celá řada.

Předně je třeba uvést, že Británie není první zemí, která „vystoupila“.
Předchůdce dnešní Evropské unie – Evropské společenství (ES) – již
opustilo několik zemí. A to dokonce v době, kdy tehdejší integrační
smlouvy – na rozdíl od Lisabonské smlouvy – neobsahovaly žádná
ustanovení, která by proces vystoupení upravovala. Všechny „předbritské
exity“ se uskutečnily v rámci procesu dekolonizace. Přestože žádná z
odchozích zemí neleží přímo na evropském kontinentu, tak zkoumání
procesu jejich odchodu může mnohé napovědět o tom, co se děje „potom“.

Jako první šlo „ven“ dobrovolně Alžírsko. Tato země se jako
francouzská kolonie stala členem ES už v okamžiku založení Společenství
v roce 1958. V roce 1962 po krvavé občanské válce vyhlásila nezávislost. A
tím opustila i ES. Krátce po vyhlášení nezávislosti vláda zestátnila
majetek nejen Francouzů, ale i Židů a příslušníků dalších národností,
kteří od roku 1848 obsazovali a kolonizovali pozemky v zemi. V roce 1963 byla
v zemi provedena pozemková reforma, v jejímž rámci byly zestátněné
pozemky přidělovány bezzemkům. Větší část „cizinců“, kteří v
zemi žili, často v třetí generaci, zemi opustila. Což vyvolalo potravinovou
a ekonomickou krizi. Proces rozdělování půdy se poměrně dlouho táhl a
během majetkových změn mizela technika nezbytná k provozování
zemědělství. Již v následujícím roce musela vláda potraviny dovážet. S
odchodem lidí evropského původu ze země zmizelo i velké množství
kapitálu a zejména hotovosti, která na trhu citelně chyběla. Vláda
prvního prezidenta Ben Belly na situaci reagovala zavedením centrálně
řízeného hospodářství. Protože se však ekonomická situace nelepšila,
provedla armáda v roce 1965 vojenský převrat. Na místo prezidenta byl
dosazen generál Hourari Boumedien. Ten se hospodářskou krizi rozhodl řešit
zestátněním těžby ropy, plynu a nerostů. V roce 1965 těžila státní
alžírská firma Sonatrach pouze 5 % ropy a plynu. V letech 1965 až 1971 stát
převzal kontrolu nad všemi těžebními firmami, když v nich znárodnil 51%
podíl. Cizince přesto nechal v zemi působit jako menšinové podílníky.
Vzápětí armáda provedla pozemkovou reformu i u domácích velkostatkářů.
Za pomoci velkých investic z výnosů z vývozu ropy a plynu vojenská vláda
začala v zemi budovat průmysl a zemědělství „po sovětském vzoru“.
Přesto nikdy nedošlo k úplnému přerušení hospodářských styků mezi
Alžírem a Francií (a zbytkem západní Evropy). Po vlně znárodňování
klesl objem vzájemné obchodní výměny až na 20 % počátečního stavu. V
té době se s Alžírem pokoušel rozvinout hospodářské styky východní
blok. Alžír však zachránila ropná krize v roce 1973. Prudké zvýšení cen
ropy přineslo do země potřebnou hotovost. A poptávka po ropě a plynu
přiměla Francouze a ostatní evropské státy k novému hledání cest ke
vzájemnému obchodu. Hospodářské vztahy byly řešeny formou dvoustranných
sektorových smluv, které upravují spolupráci v rámci jednotlivých
ekonomických odvětví. Příkladem je smlouva o obchodu s automobily, kterou
napřed separátně vyjednali Francouzi, a poté se k ní přidal zbytek EHS.
Nepřekvapí proto, že nejčastějšími vozy na Alžírských cestách jsou
Renault, Peugeot a Citroen. Někoho však může překvapit, že levnější
japonská nebo korejská auta jsou zastoupena mnohem méně.

Touto cestou postupně vývoz do Evropy dosáhl 58% podílu na alžírském
exportu. Dovoz z Evropy činí 47 % z celkového objemu.

Alžír se v počátečních letech své nezávislosti s Evropou politicky
rozešel. V zemi byla vytvořena ústava, která prakticky zakotvovala vládu
jedné strany. Po vojenském puči diktatura ještě více utužila a některé
prvky zákonodárství byly hodně inspirovány sovětským vzorem. V 80. letech
se do politiky přimíchal islám a v zemi bylo dokonce zavedeno mnohoženství.
Přesto tamní režim nikdy nezrušil technické normy, které vznikly ještě v
dobách francouzského koloniálního panství. V zemi zůstala v platnosti
metrická soustava a v mezinárodním obchodě Alžír používal stejné míry
jako Francouzi. Nové technické normy Alžířané s určitým zpožděním od
Francouzů „opisovali“. I to samozřejmě usnadnilo návrat obchodních
vztahů s Evropou. A zřejmě rozhodlo o tom, že v zemi se obchodně příliš
neprosadily americké firmy.

Mnohem klidnější cestou opustilo Společenství Grónsko. Členem ES se stalo
jako dánská kolonie v roce 1972. Vstup Dánska do ES výrazně urychlil
separatistické tendence ostrovních obyvatel. Ti dokonce cestou svého
zastoupení v Kodani žádali o odklad referenda o vstupu do ES, protože
chtěli napřed vyhodnotit, jaké bude mít dopady na grónské hospodářství
– zejména rybolov. Vláda sice odklad nepovolila a vstup byl proti vůli
výrazně menšinových Gróňanů v rámci „celého Dánska“ odhlasován.
Vlna politická emancipace ostrovanů však vedla k tomu, že metropole musela v
roce 1979 Grónsku přiznat právo na samosprávu, které v roce 1982 vyústilo
ve vyhlášení nezávislosti v referendu. Grónsko již tehdy čelilo otázce,
zdali se vyhlášením nezávislosti dostane mimo ES. Otázka byla vyřešena
dalším referendem, v němž bylo rozhodnuto, že Grónsko od roku 1985
přestalo být členem Společenství. Gróňané v referendu stanovili vládě
a tamnímu parlamentu Landstingu lhůtu dvou let k vyřešení právních
otázek s exitem spojených. Právě tato lhůta později při konstrukci
Lisabonské smlouvy posloužila jako vzor ke konstrukci článku 50, který
umožňuje provést vystoupení z EU. A to přesto, že od té doby evropských
předpisů podstatně přibylo.

Grónsko se při tvorbě své novodobé státnosti inspirovalo britským
Commonwealthem. S Dánskem nepřerušilo vztahy úplně, ale po vzoru Austrálie
si dánského panovníka ponechalo jako svoji hlavu státu. Má však vlastní
vládu a parlament, který přijímá vlastní zákony. Původní „dánské“
zákony i technické předpisy Grónsko převzalo a postupně je podle svého
obrazu novelizuje nebo přijímá nové. V oblasti vzájemného obchodu k
žádným dramatickým událostem nedošlo, takže v ČR dnes málokdo ví, že
Grónsko kdysi bylo a dnes už není členem spolku dnes nazývaného EU.

Podobnou cestou šlo i souostroví Saint-Pierre a Miquelon. Z francouzské
kolonie se během 20. století z těchto ostrovů stal francouzský zámořský
department. Jeho obyvatelé měli plné francouzské občanství se všemi
právy a povinnostmi s tím spojenými. Volili své zástupce do pařížského
parlamentu, pařížská vláda jim tam posílala svého prefekta a muži
chodili do francouzské armády. Pouze v daňové oblasti měli určité
výjimky. Nicméně rozpočet měli napojený na francouzský státní rozpočet.
A to až do roku 1985, kdy v referendu vyhlásili nezávislost. Ve vztahu k ES
se pak tato oblast stala přidruženým státem. V oblasti přístupu na
evropský trh v tomto režimu ČR fungovala v letech 1994 až 2004. Na ekonomice
ostrovů se to prakticky nijak neprojevilo. Ostrované neprováděli žádné
znárodňování. V legislativě došlo od té doby k minimálním změnám.
Ostrovy minulo nejen zdražování cigaret nařízené EU, ale i další části
„legislativní smršti“, která v posledních letech čím dál prudčeji
fičí z Bruselu. Zde se však sluší dodat, že většina obchodní výměny
se „před“ stejně jako „po“ exitu realizuje s nedalekou Kanadou.

Prvním exitem již podle pravidel zakotvených v Lisabonské smlouvě je
vystoupení Ostrova svatého Bartoloměje, ke kterému došlo k 1. lednu 2012.
Tento ostrov měl rovněž statut francouzského departmentu. Stále se
zrychlující záplava nových evropských předpisů však obyvatele tohoto
karibského ostrova postupně čím dál více dráždila. Po volbách do
regionálního parlamentu noví poslanci 8. října 2009 odhlasovali vystoupení
z EU. Ostrov přestal být členem EU od 1. ledna 2012. Opět aniž by si toho
všimlo výrazně více lidí než Rada EU, která skutečnost pouze vzala na
vědomí a vyhlásila ji úředním věstníkem. Ostrov se nadále počítá do
Zámořského společenství Francie, které zahrnuje obchodní, celní a
měnovou unii – jinak řečeno společný trh. Původní zákony a technické
normy zůstaly v platnosti. Od té doby však ostrov nemusí přijímat všechny
evropské směrnice a nařízení politického charakteru. Jako jsou např. ty
zakotvující povinné kvóty žen v dozorčích radách podniků. Evropanům
nevznikla ani vízová povinnost, takže na ostrov jezdit nepřestali. Po
otevření nového letiště jich naopak přibylo.

Na tomto úplném výčtu exitů a stručném popisu toho, co následovalo, je
vidět, že rozhodujícím faktorem z hlediska vzájemné ekonomické výměny
nemusí být ani tak to, zda země je či není v Unii. Podstatná je
především její další hospodářská politika, to jak si právně upraví
vztahy k Unii. A samozřejmě místní podmínky. Navíc je třeba brát v
úvahu, že se neustále mění právní prostředí nejen uvnitř EU. Vyvíjí
se i mezinárodní právo v oblasti obchodu. Největší vliv na
zahraničněobchodní právo má dnes Světová obchodní organizace (WTO).
Jejím členem jsou jak jednotlivé členské státy, tak i EU jako celek.
Vystoupením z EU stát neztrácí práva člena WTO. Původní dohody série
GATT (Všeobecná dohoda o clech a obchodu) a následné smlouvy s WTO postupně
výrazně omezily možnost uvalování dovozních cel nebo množstevních
omezení dovozů. Tento proces liberalizace světového obchodu probíhá
postupně od roku 1947. Na intenzitě však nabral 70. letech minulého století.
Podepsané smlouvy v podstatě garantují výrobcům ze země, která vystoupí
z EU, že jejich produkci nemůže být zakázán přístup na evropský trh.
Může jim být pouze do určité míry ztížen změnou podmínek, za nichž
jsou výrobky uváděny na trh v EU. Jestliže však výrobek plní technické
požadavky, tak prakticky nemůže být z trhu vyloučen. Maximálně na něj
může být uvaleno clo. Ani to však už není v takové míře, jako to
bývalo. Dnes jde o jednotky procent. V 60. letech nebyly výjimky ani sazby 100
% a více. Problém cel může „exitující“ stát vyřešit pomocí
členství v Evropském sdružení volného obchodu (EFTA).

EFTA vznikla v roce 1960 vedle Evropského hospodářského společenství (EHS),
což byl jeden z předchůdců dnešní EU. EHS vznikla v roce 1958 jako jedna
ze tří složek Evropských společenství (spolu s Euroatomem a Evropským
společenstvím uhlí a oceli). V té době je tvořily Belgie, Francie,
Německo, Itálie, Lucembursko a Holandsko. Cílem smlouvy o EHS bylo
vytvoření společného trhu. Podle smlouvy o Euroatomu země spolupracovaly v
jaderné energetice. Smlouva o Evropském společenstvím uhlí a oceli pak
řešila podporu a regulaci težby uhlí a výroby oceli. Všechny tři smlouvy
dohromady tvořily balík tzv. Římských smluv o Evropských společenstvích.
Tento balík však svou provázaností neumožňoval přístup pouze do jedné z
nich – např. pouze do EHS. Některé evropské země už tehdy chtěly
usnadnit vzájemný obchod – ovšem bez toho, aby se zavazovaly k omezování
některých oborů jako ocelářství. Nebo bez toho, aby se musely podřídit
centrálnímu bruselskému plánování zemědělství. Jako svého druhu
konkurenční projekt proto Velká Británie, Švédsko, Norsko, Dánsko,
Rakousko, Švýcarsko a Portugalsko vytvořily v roce 1960 Evropskou zónu
volného obchodu. Na rozdíl od Římských smluv je Stockholmská smlouva,
která zřídila EFTA, poměrně jednoduchá. Zakládající státy se v ní
zavázaly do deseti let odstranit cla a množstevní omezení vzájemného
obchodu. A protože se nepokoušely složitě měnit právní prostředí
uvnitř členských států, tak se jim společný trh podařilo vytvořit již
v roce 1966. Již od roku 1963 však spolu členské země obchodovaly bezcelně.
Státy EFTA předběhly dohody řady GATT o více než dvacet let. EFTA se
nepokoušela vytvářet nějaké společné právní nebo technické předpisy.
Společný trh byl postaven na jednoduchém principu: každý může bez
omezení vyvážet své výrobky na trh ostatních států, pokud tyto výrobky
splňují národní technické požadavky. Členové EFTA se soustředili pouze
na průmyslové výrobky a zcela stranou nechali zemědělství nebo
těžařství. Britové si mohli ponechat svoje míle, palce a váhové libry a
ostatní zase svoji metrickou soustavu. A přesto se vzájemný obchod rychle
rozjel.

V roce 1970 se k EFTA připojil Island. Finsko mělo až do roku 1986 status
přidružené země kvůli svým zvláštním ekonomickým vztahům k SSSR.

Společný trh v rámci EHS se rozjížděl mnohem pomaleji. Členové EHS si v
rámci vytváření svého vnitřního trhu vytkli za cíl harmonizovat i
technické normy. Chtěli dosáhnout stavu, aby např. elektrický holicí
strojek prodávaný v Německu byl použitelný i v Holandsku či ve Francii.
Proces harmonizace technických norem trval prakticky až do roku 1985.
Jednotný vnitřní trh tak vznikl až v roce 1993. V rámci jeho tvorby v
Bruselu vyrostl obrovský byrokratický moloch Evropské komise a jí
podřízených agentur. Tento moloch časem začal aspirovat na roli „evropské
vlády“, která předkládá návrhy právních předpisů Evropskému
parlamentu a Radě. A jako svého druhu vláda vydává prováděcí vyhlášky
v podobě nařízení EK. EFTA naproti tomu dodnes vystačí s malým
sekretariátem v Ženevě. Na plnění závazků dohlíží Kontrolní rada, v
níž má každý stát jeden hlas.

Británie spolu s Dánskem a Irskem vstoupily do ES v roce 1973. V roce 1972 ES
se zbývajícími členy EFTA podepsalo dohody o volném obchodu. Od roku 1977
podle nich byla na obchod mezi všemi zeměmi ES i EFTA zrušena cla. Během 80.
let probíhala harmonizace technických norem nejen uvnitř ES, ale i spolu se
státy EFTA. Každá oblast vždy byla řešena sérií smluv mezi ES a
členskými státy EFTA. Proces mířil k vytvoření společného trhu
nazvaného Evropský hospodářský prostor (EHP), který by v sobě zahrnoval
obě skupiny států. Smlouva o vzniku EHP byla mezi oběma skupinami podepsána
2. května 1992 v portugalském Oportu. EHP začal existovat od 1. ledna 1994.
Finsko, Rakousko a Švédsko roce 1995 vstoupily do EU. Před tím se v roce
1991 k EFTA připojilo Lichtenštejnsko, které se do té doby nechávalo
zastupovat Švýcarskem, s nímž udržovalo celní a dodnes udržuje měnovou
unii. Obě země používají švýcarský frank.

Norsko o vstupu do ES začalo jednat už v roce 1962. V roce 1972 Norové vstup
v referendu odmítli. Švýcarská vláda začala jednat o vstupu do EU v roce
1992. Jednání byla několikrát zastavena. Naposledy byla obnovena v roce 2010.
Definitivně Švýcaři členství odmítli v roce 2016. O rok dříve v
referendu odmítli i euro. Island začal o členství v EU jednat v roce 2010.
Jeho harmonizace zákonů s právem EU byla hotová během rekordních tří let.
Těsně před podpisem asociační smlouvy však islandská vláda vstupní
proces pozastavila.

V březnu 2015 Island na základě referenda přihlášku do EU oficiálně
stáhl. Lichtenštejnsko o vstupu nikdy ani neuvažovalo. Přesto Norsko i
Švýcarsko s EU úspěšně obchodují. V případě Norska směřuje 70 %
exportu do EU. U Švýcarska je to 69 %. Z islandského exportu jde 78 % do
zemí EU.

V unikátním postavení vždy byla a je Velká Británie. Podílela se na
založení EFTA. V roce 1973 vstoupila do ES, ale sjednala si přitom řadu
výjimek. Nejen známý rabat v podobě vratky přeplatku z členských odvodů
proti přijatým dotacím. Britové prakticky nikdy neharmonizovali své
technické normy. Dodnes měří v mílích, stopách a palcích, váží v
librách a objem odměřují v galonech a pintách. Mají jiné elektrické
zásuvky než zbytek kontinentu a většina výrobků koupených v EU je bez
adaptéru v Británii k ničemu. K některým věcem jako auta, která mají
volant na opačné straně, ani adaptér neexistuje. Britské hovězí dlouhá
léta nesmělo na kontinent kvůli nemoci šílených krav. A tak by se dalo
pokračovat. Z technického hlediska v britském případě společný trh
fungoval spíše podle pravidel EFTA než podle pravidel EU. Jedinou oblastí,
kde Británie byla a je součástí jednotného evropského trhu, je finanční
sektor. Banky, pojišťovny, penzijní fondy a burza. Krátce řečeno
londýnské City. To je jediná oblast, kde jsou předpisy upravující
fungování finančních institucí v Británii kompatibilní se zbytkem Evropy.
V zájmu volného pohybu kapitálu v minulosti něco přebírala Evropa od
Britů, jako v případě burzy. V případě bank zase Britové výjimečně
přibírali předpisy EU do svého práva. A to právě bude předmětem
jednání o podmínkách brexitu.

Celý proces je dnes složitý zejména kvůli způsobu tvorby evropského
práva. Do roku 1987 se proces sjednocování práva odehrával většinou
formou dohody. V případě technických norem mezi sebou jednali experti z
normalizačních institutů. Všechno šlo nějak exaktně vyjádřit. A
spočítat kolik změna bude stát každého člena. Po završení jednání o
harmonizaci technických norem, které s výjimkou Británie bylo úspěšné,
ale zdlouhavé, se stoupencům evropské myšlenky podařilo v zájmu urychlení
integrace prosadit tzv. Jednotný evropský akt. To byla první velká reforma
Římských smluv. Zavedla hlasování kvalifikovanou většinou a státům
přidělila vážené hlasy podle počtu obyvatel a ekonomické síly. Od té
doby se společenství nyní nazývané EU, neustále dostává do krize, kterou
neustále řeší dalšími reformami s cílem větší integrace. Což opět
vyvolává další krize. A tak pořád dokola.

Evropských předpisů od té doby nejen přibylo, ale rozdělily se na
směrnice a nařízení. Směrnice stanoví členským státům splnění
určitého cíle a vymezí prostředky, kterými jich má dosáhnout. Jako
příklad lze uvést směrnice o spotřebních daních. V případě cigaret je
směrnicí stanoveno, že stát má vybírat z každého tisíce prodaných
kusů cigaret v průměru nejméně 90 eur spotřební daně. A že daň má
mít dvě složky – procento z ceny a pevnou sazbu z každého kusu cigarety v
krabičce. Každému členskému státu je pak dána možnost zvolit si poměr
těchto složek. Směrnice se do vnitrostátních zákonů zapracovávají.
Parlamenty jsou povinny zákony upravovat podle směrnic. České sazby
spotřebních daní mohou být trochu jiné než maďarské. Někdo více
zdaňuje pevnou sazbou a jiný zase procentní. Proto mají stejné cigarety v
různých zemích různou daň, a tím i cenu. Cíle stanoveného Unií, aby
cigarety byly drahé, je však dosaženo vždy. Povinnost, jako v tomto
případě daň, je však stanovena národním zákonem. V českém zákoně si
lze přečíst vše, co se týká daní z cigaret.

Zcela odlišná je situace v případě evropských nařízení. Ta jsou tzv.
„přímo použitelná“. To znamená, že povinnosti, které musí plnit
občan nebo podnik, jsou stanoveny přímo v nařízení. V českém nebo
rakouském zákoně si je nepřečtete. Národní parlament má v případě
nařízení povinnost „pouze“ z národních zákonů vymazat vše, co je s
nařízením v rozporu. Tato legislativní technika udělala z právních
řádů členských států neuvěřitelný galimatyáš. Část povinností je
stanovena v národních zákonech. A část povinností zase v zákonech není a
uživatel si je musí pracně získávat ze změti evropských předpisů.

Stát, který se rozhodne nebýt členem EU a přitom svým podnikům zachovat
přístup na společných evropský trh, musí před okamžikem exitu do
vlastních zákonů doplnit to, co před tím bylo v nařízeních. Zákony
samozřejmě musí schválit parlament, který se vždy dostává pod tlak
různých zájmů domácích podniků. To, co bylo již jednou rozhodnuto na
evropské úrovni pod tlakem velkých evropských nebo celosvětových firem,
může být schváleno domácím parlamentem jinak. A pak je na vládě, aby
nějak s Bruselem uhádala, že je to totéž, i když to vlastně totéž není.
A že tedy společný trh může fungovat. To je podstatou umění exitové
politiky. Británie jako zakládající člen EFTA má výhodu, že nebude
začínat jednání „na zelené louce“. Tento druh politiky vůči Bruselu
léta úspěšně používala před vstupem do EU i během svého členství.

EFTA jí dává obrovskou výhodu. Může se rozhodnout nejen, jestli chce
zachovat společný trh, ale i případně ve kterých oblastech. Už dnes se
Evropský hospodářský prostor netýká všech oblastí. Norsko, Švýcarsko,
Island a Lichtenštejnsko – i když mají přístup na společný trh se
zemědělskými výrobky se státy EU – nemusí provozovat společnou
zemědělskou politiku. Dotace pro zemědělce a rybáře si mohou nastavit, jak
sami chtějí. Musí si je ovšem platit ze svého rozpočtu. Norové a
Švýcaři svým zemědělcům platí více a přitom u toho musí vyplňovat
méně papírů. Na jejich zemědělce se ovšem nevztahují evropská omezení
jako kvóty. To je důležité zejména pro rybáře lovící na volném moři.

Kromě zemědělství mají všechny státy EFTA volnou ruku i v tom, že
nemusí být ani usilovat o členství v eurozóně. Nemusí se účastnit
nehospodářských politik – od společné zahraniční a bezpečnostní
politiky až po politiku genderové vyváženosti. Velkou výhodu představuje i
osvobození od společné obchodní a celní politiky vůči třetím zemím.
Švýcarsko si takto „mastí kapsy“ na obcházení evropských sankcí
vůči Rusku. Norové zase na svůj trh nepouštějí úplně všechno zboží
ze zemí jako Bangladéš. I když to EU dělá.

Tvorba Evropského hospodářského prostoru je neustále se vyvíjející
proces.

Autor: Martin Kunštek

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Sněmovna rozhodla, že bude mít pět místopředsedů. Okamura kritizoval
nárůst placených funkcí

Sněmovna dnes na návrh nového předsedy Radka Vondráčka (ANO) rozhodla, že
bude mít pět místopředsedů. ODS neuspěla s požadavkem, aby
místopředsedové byli čtyři jako v minulém volebním období. Druhý
jednací den ustavující schůze tím skončil. Volba místopředsedů se
uskuteční v pátek.

Vondráček návrh podal ze své pravomoci, zdůvodnil jej chybějící dohodou
poslaneckých klubů. V debatě návrh kritizoval předseda SPD Tomio Okamura.
„Jsme proti navyšování placených funkcí,“ řekl. Ačkoli se vyslovil
pro čtyři místopředsedy, což byl podle něho dostatečný počet pro
řízení dolní komory, protinávrh nepodal.

Učinil tak předseda poslanců ODS Zbyněk Stanjura, aby poslanci měli
možnost o tom hlasovat. Podpořil ho také předseda poslanců KDU-ČSL Jan
Bartošek. „Jsme přesvědčeni, že ve čtyřech místopředsedech se dá
kvalitně řídit Poslanecká sněmovna,“ uvedl.

Pro návrh na čtyři místopředsedy hlasovalo 91 ze 189 přítomných
poslanců, nebyl schválen o čtyři hlasy. Pět místopředsedů podpořilo 146
ze 189 hlasujících poslanců.

Kluby nyní budou předkládat volební komisi nominace. Předpokládá se, že
by mohly navrhnout Petra Fialu (ODS), Vojtěcha Pikala (Piráti), Tomia Okamuru
(SPD), Vojtěcha Filipa (KSČM) a Jana Hamáčka (ČSSD).

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Je to jednoduché jak facka. Aleš Brichta po rockersku rozebral, proč si
Schwarzenbergova mládež najednou vzpomněla na Tibet

Zpěvák Aleš Brichta se na svém facebookovém profilu vyjádřil k
návštěvě čínského prezidenta Si Ťin-pchinga a k aktivistům, kteří
proti návštěvě bojovali.

„Aktivisté hrdě bojují proti návštěvě čínského prezidenta čili
představitele momentálně největší a nejsilnější světové ekonomiky v
České republice, místo aby se pyšnili politickým a hospodářským
důsledkem takové návštěvy, a provokují Tibetem,“ řekl Brichta s
otázkou, proč třeba nebojují za samostatný stát Basků či Katalánců ve
Španělsku.

Dle něj je jednání aktivistů jasnou ukázkou „všeho proti Zemanovi a
Babišovi“. „Protože ČSSD, TOP 09 a lidovci jsou dopředu připosraní z
odhadu výsledků následujících voleb,“ tvrdí Brichta.

„Ono je to logické, protože podpora členů Bilderbergu (v Německu Angela
Merkelová a u nás třeba Karel Schwarzenberg) a jejich rozvracečské
antievropské politiky jim hlasy lidí prostě nepřinese. Tak se zkrátka
hledají zástupné problémy, na které by mohli svoji kampaň navléknout.
Jednoduché jak facka. Alespoň je vidět, na čí straně jsou která média a
co od nich očekávat,“ uzavřel zpěvák.

Celý text Aleše Brichty:

Aktivisté hrdě bojují proti návštěvě čínského prezidenta, čili
představitele momentálně největší a nejsilnější světové ekonomiky v
České republice, místo, aby se pyšnili politickým a hospodářským
důsledkem takové návštěvy a provokují Tibetem. Pročpak tak nebojují
třeba za samostatný stát Basků, či Katalánců ve Španělsku? Jasná
ukázka "všechno proti Zemanovi a Babišovi", protože ČSSD, TOP09 a lidovci
jsou dopředu připosraní z odhadu výsledků následujících voleb. Ono je to
logické, protože podpora členů Bilderbergu (v Německu Angela Merkelová a u
nás třeba Karel Schwarzenberg) a jejich rozvracečské antievropské politiky
jim hlasy lidí prostě nepřinese. Tak se zkrátka hledají zástupné
problémy, na které by mohli svojí kampaň navléknout. Jednoduché, jak facka.
Alespoň je vidět na čí straně jsou která média a co od nich očekávat.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Pražskou místostarostku napadli agresivní Číňané. O traumatický
zážitek se podělila s fórem Pavla Šafra

Ing. Věra Štěpánková, zástupkyně starosty městské části Praha-Suchdol,
vyrazila do ulic, aby v poklidu vyjádřila svůj názor na návštěvu
čínského prezidenta v České republice. Napadli ji však jeho příznivci,
kteří jej v ulicích vítali. A o své zkušenosti poskytla rozhovor
Svobodnému fóru.

Na transparentu, se kterým Štěpánková vyrazila do ulic, stálo „FREE WANG
YU“. Jedná se o Číňanku, kterou režim údajně zadržel za „podvracení
státní moci“ a hrozí jí až doživotní trest, s čímž Štěpánková
nesouhlasí, jelikož se jedná o lidskoprávní aktivistku, která nyní čelí
perzekuci ze strany čínské vlády.

Se samotnou návštěvou však problém nemá, vadí jí totiž jen „rektální
alpinismus“, kterého se dopouští náš nejvyšší představitel a celá
česká vláda. „Vadí mi, když nejsme hrdí na to, že jsme Češi, když
máme potřebu se stále někomu zavděčovat,“ řekla Štěpánková.

Její samotné napadení se odehrálo na Smetanově nábřeží, kde postávala
zhruba dvě a půl hodiny. „Protože jsem chtěla klidnou a neagresivní
formou dát najevo svůj názor – upozornit na porušování lidských práv,
zejména na případ právničky Wang Yu – vybírala jsem si místa, která
nebyla blízko skupin s čínskými vlajkami,“ okomentovala celou situaci
Štěpánková.

Celý rozhovor zde

Pak se ale z ničeho nic objevily „dvě osoby, asi čínské národnosti, s
vlajkou“. Nejprve jí příchozí muž zničil transparent, a tak se,
zaskočena jeho chováním, přesunula na jiné místo. O několik chvil
později došlo opodál k dalšímu napadení Štěpánkové, která si mezitím
transparent vyspravila.

„Od incidentu již uplynulo dvanáct hodin, ale ještě stále se uvnitř
třesu. Celá situace mne velmi zaskočila, na něco takového, pokud sama
neporušuji zákony či druhé neomezuji, jsem si nezvykla a zvykat rozhodně
nechci. Svoboda, kam řadím i svobodu projevu, je pro mne nejvyšší hodnotou,“
podotkla.

Někteří z pročínských aktivistů dle Štěpánkové mluvili česky,
viděla však jednu skupinu, kterou Čech doprovázel a ujišťoval Číňany,
že policie jejich přestupky pravděpodobně řešit nebude.

Podle Štěpánkové se však policie v jejím případě zachovala
profesionálně. „Po prvním napadení mne oddělili od ‚rudých vítačů‘
a řekli, že pokud bych cokoliv potřebovala, mám si říct. Po druhém
napadení okamžitě agresory odvedli.“

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Soud zrušil osvobozující výrok nad Janou Nečasovou

Pražský městský soud ve středu v neveřejném zasedání zrušil
osvobozující verdikt nad bývalou šéfkou kabinetu premiéra Petra Nečase
Janou Nečasovou (dříve Nagyovou) a nad dalšími obviněnými v kauze
údajného zneužití Vojenského zpravodajství. Vyplývá to z justiční
databáze Infosoud, informaci potvrdila i mluvčí soudu Markéta Puci s tím,
že písemná podoba usnesení zatím není vypracována. Na rozhodnutí dnes
upozornila ČT24.

"Rozhodnutí soudu I. stupně zrušeno a věc vrácena soudu I. stupně k
novému projednání," uvádí justiční databáze pod příslušnou spisovou
značkou. Na usnesení soudu dnes upozornila ČT24.

Nečasovou, dva někdejší šéfy Vojenského zpravodajství Ondreje Páleníka
a Milana Kovandu a zpravodajce Jana Pohůnka tak čeká druhé kolo veřejného
hlavního líčení u Obvodního soudu pro Prahu 1. Za zneužití pravomoci
hrozí pětici až pětileté vězení.

Podle obžaloby nechala Nečasová na podzim 2012 sledovat Vojenským
zpravodajstvím manželku tehdejšího premiéra Radku, aby na ni sehnala
kompromitující materiály. Kauza vedla k pádu vlády, Nečas se později
rozvedl a vzal si Nagyovou.

Soudkyně obvodního soudu Helena Králová loni dospěla k závěru, že se
žádný trestný čin nestal. Z odůvodnění jejího verdiktu vyplývá, že
důležitá byla mimo jiné svědecká výpověď Nečase, který u soudu
hovořil kvůli utajovaným informacím za zavřenými dveřmi. Soudkyně uvedla,
že Nečas potvrdil své tehdejší obavy o rodinu - na zpravodajce se prý
obrátil, aby prověřili situaci, přičemž Nagyová jim pouze
zprostředkovávala komunikaci.

Zprošťující rozsudek vyvolal diskuse. Státní zástupce se proti němu
odvolal s tím, že se Králová nevypořádala s řadou důkazů.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Chovanec chce z opozice kontrolovat vládu a nového šéfa vnitra

Ministr vnitra Milan Chovanec (ČSSD) se připravuje na roli opozičního
poslance, ze které chce kontrolovat kroky nové vlády a sledovat práci svého
nástupce. Plánuje, že bude pokračovat ve spolupráci s odbory u policie,
hasičů a pošty. Ve sněmovně se možná stane členem bezpečnostního
výboru, kde by navázal na svoji práci ve funkci ministra. Chovanec to dnes
řekl v rozhovoru s ČTK.

„Bude to jiný druh politické práce, budu víc pracovat v terénu,“ řekl
Chovanec o své budoucí roli. Ministr je připraven poradit a odpovědět
svému nástupci na jakékoliv otázky, pokud o to bude mít zájem. „Chci,
aby byl resort předán slušně. Není žádný důvod, abychom se na sebe
mračili. Bude-li nový ministr nebo ministryně chtít, tak osobně předám
kancelář,“ dodal Chovanec.

Ministr je přesvědčen o tom, že jsou bezpečnostní sbory stabilizované a
není v nich potřeba dělat razantní změny. „Je zjevné, že mají důvěru
veřejnosti,“ dodal Chovanec. Podle něj by bylo dobré, aby se pokračovalo v
trendu zlepšování podmínek pro práci u policie, hasičů a pracovníků
pošty.

Debatovat by se podle něj mělo o vzniku samostatného ministerstva pro
informatiku, které už v minulosti existovalo. Nyní má tuto problematiku na
starosti vnitro.

Za první úkol, který bude muset nový ministr řešit, Chovanec považuje
debatu o volebním zákonu. Důvodem je rozhodnutí Nejvyššího správního
soudu, který odhalil chyby při sčítání hlasů pro středočeskou ODS ve
sněmovních volbách. „Myslím si, že těch chyb tam bylo opravdu hodně,“
řekl Chovanec. Vnitro a Český statistický úřad by se podle něj měly
bavit o systému zapisování výsledků a zapisovatelé v komisích by v
budoucnosti mohli být profesionálové.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Matvijenková: Omluvy nezahladí vinu USA za Hirošimu a Nagasaki

Americké vedení by se mělo omluvit za bombardování Hirošimy a Nagasaki,
přestože žádné omluvy nedokážou zahladit vinu země, která použila
atomové pumy proti civilním obyvatelům, soudí předsedkyně Rady federace
Valentina Matvijenková.

„Jen těžko můžeme něco radit vedení Spojených států amerických.
Myslím si, že omluva je samozřejmě nutná. Žádné omluvy ale nikdy v
historii nedokážou zahladit vinu země, která použila atomové pumy proti
civilním občanům, proti civilnímu obyvatelstvu," řekla Matvijenková během
návštěvy Muzea atomového bombardování Nagasaki novinářům, když
odpovídala na otázku, jestli má smysl, aby se vedení USA omluvilo Japonsku
za bombardování Hirošimy a Nagasaki.

Tento zločin se podle jejích slov podobal testování jaderných zbraní na
živých lidech, přestože byly následky takových leteckých úderů známé.

„Bylo by třeba chodit každý den do kostela a modlit se, aby bylo možné
vykoupit vinu před Nagasaki, před Hirošimou a vůbec před celým světem za
tuto strašlivou tragédii, za tento strašlivý zločin, který spáchaly
Spojené státy americké," řekla předsedkyně ruské Rady federace.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
My nehledáme senzace, nýbrž pravdu. Bakalovo vydavatelství se ohradilo proti
útokům prezidenta

Vydavatelství Economia a Česká televize se podle Aktuálně.cz ohradily proti
slovům prezidenta, který je při svém inauguračním projevu nařkl, že se
snaží manipulovat veřejností. Generální ředitel Economie reagoval s tím,
že čtenářům přinášejí kvalitní a objektivní zpravodajství. „Novináři
našich titulů nehledají senzaci, ale pravdu,“ dodal.

Prezident v projevu řekl, že novináři Economie si nezaslouží úctu a lidé
je nemají brát vážně. Odůvodnil to tím, že vydavatelství patří
podnikateli Zdeňku Bakalovi, kterého obvinil z tunelování těžařské firmy
OKD.

„Hospodářské noviny, týdeník Respekt a zpravodajský server Aktuálně.cz
přinášejí svým čtenářům každý den kvalitní a objektivní
zpravodajství,“ uvedl generální ředitel Economie Roman Latuske.

Celá zpráva zde.

„Novináři našich titulů nehledají senzaci, ale pravdu. Budou pokračovat
v tom, co dělají, podle svého nejlepšího vědomí a svědomí,“ dodal
podle serveru Aktuálně.cz Latuske. Podle něj vedení vydavatelství bude
nadále podporovat kritickou a objektivní žurnalistiku.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
SpaceX nedokázala přistát se stupněm Falcon 9 na plovoucí rampu

Přistání vraceného stupně nosné rakety Falcon 9, která byla vypuštěna z
mysu Canaveral ve státě Florida, bylo znovu neúspěšné. Oznámil to na
Twitteru šéf společnosti SpaceX Elon Musk.

„Raketa uskutečnila tvrdé přistání na plovoucí rampu", napsal Musk.
Podotkl, že tentokrát s úspěchem nepočítal, a vyjádřil jistotu v tom,
že příští let „bude dobrou šancí".

Nosná raketa Falcon 9 s komunikační družicí SES-9startovala teprve na
pátý pokus 4. března v 18:35 místního času. Družice byla úspěšně
vynesena na oběžnou dráhu. Kosmický přístroj je určen pro translaci
videosignálu na území řady asijských zemí a pro zajištění spojů v
tomto regionu. Doba jejího života má činit 15 let.

Předchozí pokus vrátit stupeň rakety Falcon 9 po startu 17. ledna byl
rovněž neúspěšný. První stupeň se oddělil od nosné rakety tři minuty
po startu. Po přistání na rampu SpaceX oznámila, že při přistání byla
zlomena jedna z opor.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Analytik Haas radí: Až budete sledovat zpravodajství o Číně v ČT, radši
si vypněte zvuk

Čínský prezident před 14. hodinou dnes odpoledne přistál na Letišti
Václava Havla v Praze. Informuje o tom i Česká televize. Analytik Tomáš
Haas, který radil exprezidentu Klausovi či expremiéru Topolánkovi, teď na
sociální síti Facebook dává radu i všem těm, kteří by chtěli Českou
televizi sledovat.

„Pokud chcete sledovat průběh přivítání prezidenta Číny, ve vlastním
zájmu si vypněte zvuk. Ty komentáře o čínské vládní garnituře, která
utahuje šrouby, když čínská společnost touží po demokracii západního
typu (jako ostatně národy celého světa), ten boj o pozice v čele Číny,
připomínající vlčí smečku...,“ rozepsal se Haas na sociální síti.

Česká televize prý navíc naznačuje, že s čínskou ekonomikou to nemusí
být tak růžové, jak se na první pohled zdá, protože informace o této
ekonomice máme jen z čínských vládních míst a je otázka, zda lze
čínským komunistům věřit. Faktem je, že hospodářský růst v této zemi
není tak silný, jak jsme ho znali z minulosti, takže vládní garnituru
může ve skutečnosti ohrozit ekonomická krize.

„Česká televize se opět vyznamenává,“ píše Haas. ČT se podle jeho
názoru snaží po Putinově Rusku či Asadově Sýrii porazit i rudou Čínu.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Kalousek: EU by měla kvůli migraci upravit svůj rozpočet

Evropská unie by měla upravit svůj rozpočet, aby měla dostatek peněz na
řešení migrační krize. Je o tom přesvědčen šéf TOP 09 Miroslav
Kalousek, který je také pro záložní plán, který počítá s přísnou
regulací západobalkánské migrační trasy. Řešením migrace se dnes budou
zabývat lídři evropských států na summitu s Tureckem v Bruselu.

„Je to otázka změny evropského rozpočtu. Evropský rozpočet byl schválen
v době, kdy migrační krize nebyla politickou prioritou, takže na ni v
podstatě nejsou žádné peníze,“ řekl dnes Kalousek novinářům. V
momentě, kdy se migrace stala prioritou číslo jedna, mělo by se to podle
něj odrazit i v rozpočtu. Zatím se ale nezdá pravděpodobné, že by
evropské státy k novelizaci rozpočtu přistoupily.

Předseda opoziční strany se dnes také vyslovil pro finanční podporu
Turecku a dalším zemím, které čelí velkému náporu běženců. „Myslím,
že nejenom Turecko, ale prostě ty země, které jsou v první linii,“ řekl
novinářům po tiskové konferenci týkající se superhrubé mzdy.

Na té koaliční vládě premiéra Bohuslava Sobotky (ČSSD) vytkl, že
vzkřísila superhrubou mzdu, která měla původně začátkem roku 2015
skončit. Vláda měla její zrušení i v koaliční smlouvě. Stejně tak se
koalice přihlásila k základním myšlenkám jednotného inkasního místa,
které ale dodnes nefunguje.

Svými kroky se vláda podle Kalouska připravila o úsporu na provozu
veřejného sektoru v řádu miliard korun nebo účinnější kontrolu výběru
daní a odvodů. Daňoví poplatníci pak podle něj přišli o zjednodušení
administrace přímých odvodů nebo o 30 miliard korun na přímém zdanění.

Pro zrušení superhrubé mzdy je nyní premiér Sobotka, ministr financí
Andrej Babiš (ANO) je ale proti. Hnutí ANO se obává toho, že by opatření
provedené samo o sobě přineslo administrativní zátěž.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Selektivní paměť: proč se Polsko pohádalo téměř se všemi svými sousedy

Podle odborníků zůstal Polsku pouze jeden plnohodnotný spojenec – Spojené
státy. Proč se Varšava pohádala se všemi svými sousedy a zda polská
vláda hodlá tuto situaci napravit, se dočtete v materiálu RT.

„Pamatujeme Lvov a Vilnius!" „Nechceme Banderu!" „Ukrajino, přiznej
pravdu! Polsko zvedni se z kolen!" Tyto plakáty šlo spatřit na četných
demonstracích polských nacionalistů a patriotů, jež proběhly po celé zemi
11. listopadu 2017. Polsko slavilo den nezávislosti. Samozřejmě, že na
demonstracích nepanovala pouze protiukrajinská hesla a tentokrát radikálové
dokonce ani nezapálili ukrajinskou vlajku, jak tomu bylo dřív. Nicméně
svůj postoj k bratrům v evropské volbě radikální pravice vyjádřila.
Nebyli to však pouze oni, ale i vedení země.

Toto rozhodnutí ostře kritizoval ředitel Ukrajinského institutu národní
paměti Volodymyr Vjatrovyč. 9. listopadu polská média informovala, že
Vjatrovyčovi byl zakázán vstup na polské území. Polské ministerstvo
zahraničí to však nepotvrdilo.

Příhoda s pamětními deskami a Vjatrovyčem se stala součástí sporů obou
zemí, jež začaly poté, co 2. listopadu 2017 polský ministr zahraničí
Witold Waszczykowski prohlásil, že do jeho země se nebudou vpouštět „Ukrajinci
s protipolskými postoji". 10.. listopadu Waszczykowski zdůraznil, že Ukrajinu
čekají vážené problémy s EU, pokud neodmítne zveličování nacionalistů,
kteří se pošpinili kolaborací s Hitlerem, a charakterizoval vztahy s
Ukrajinou jako ty nejhorší za poslední roky. „Protipolské signály" z
Ukrajiny označil jako nepřijatelné i prezident země Andrzej Duda. V
ukrajinské Nejvyšší radě zase obvinili Polsko z „dělení Ukrajiny".

Požadavek, aby Berlín vyplatil kompenzace, se v zahraniční politice Varšavy
spojuje s odcizením od Bruselu a od Moskvy. Evropská unie je nespokojená s
konzervativními reformami Varšavy včetně podřízení soudního systému
legislativě a exekutivě země a rovněž s tím, že Polsko odmítá
přijímat migranty z Blízkého východu a Afriky. Moskvu zase dráždí zákon
o dekomunizaci, který ohrožuje osud pomníků sovětským osvoboditelům v
Polsku. Rozvoji vztahů mezi Ruskem a Polskem rovněž nesvědčí
příležitostná prohlášení polského ministerstva obrany o hrozbě, která
přichází z Ruska. Ministr obrany Antoni Macierewicz je známým stoupencem
konspirační teorie, podle níž to byla právě Moskva, která zosnovala
katastrofu prezidentského letounu Tu-154 ve Smolensku v roce 2010. Tehdy
zahynul polský prezident Lech Kaczyński a téměř všechna špička
armádního velení země.

„Jediní sousedi, se kterými má současná polská vláda dobré vztahy,
jsou Česko a Slovensko," uvedl v rozhovoru pro RT výzkumný pracovník
Institutu slovanských studií Ruské akademie věd Vadim Volobujev, „s Čechy
a Slováky mají dobré vztahy, zatímco se všemi ostatními jsou prostě
odporné."

Dokonce i vztahy se stejně tak proamerickou a protiruskou Litvou trpí sporem o
Vilenský kraj, který v letech 1918-1939 patřil Polsku. Nakonec i Česko,
Slovensko a Maďarsko, jež spolu s Polskem tvoří Visegrádskou čtyřku,
podporují Varšavu pouze v konfrontaci s Bruselem, ale nikoliv s Moskvou.
Takže jediným absolutním spojencem Polska jsou zaoceánské Spojené státy.

„Současné polské vedení vsadilo na Washington. To ostatně ani
neskrývají," říká politolog Piotr Pietrowski. Nicméně podle něj polská
očekávání od USA jsou příliš přehnaná.

„Pro Británii a USA se Polsko hodí jako protistrana uvnitř Evropské unie,"
domnívá se Pietrowski, „jakmile tato potřeba zmizí, zmizí i nutnost
zachovávat nad Polskem patronát. K tomu dojde hned po brexitu". Proto,
domnívá se expert, v zájmu Varšavy by byla diverzifikace vztahů a nalezení
cesty ke spolupráci s Ruskem a Čínou.

Podobného pohledu se přidržuje i analytik polského listu Gazeta Wyborcza
Paweł Wroński. Podle něj vážnou úlohu v tomto procesu zlepšování
rusko-polských vztahů by mohlo hrát Bělorusko. Tezi o novém oteplení mezi
Varšavou a Minskem rovněž nedávno vyslovil ředitel polského Evropského
historického institutu Paweł Śpiewak a také 9. listopadu 2017 poslanec
Mirosław Suchoń na zasedání parlamentu.

„Já bych ale nemluvil o zlepšení, neboť politika Práva a spravedlnosti ve
vztahu k Bělorusku není jednoznačná," domnívá Piotr Pietrowski.

Podle běloruského experta současná polská vláda je často ve vleku
nacionalistů. V roce 2016 například úřady povolily akci nacionalistů na
uctění památky bývalého velitele Zemské armády Romualda Rajse,
přezdívaného Hnědý, a jeho bojovníků. Před 70 lety tito lidé
zorganizovali masakr Bělorusů v Podleském vojvodství — bývalé
Bělastocké oblasti Běloruské SSR, kterou Stalin předal Polsku v roce 1945.

Podle politologa dalším důkazem nepřívětivé politiky Polska vůči
Bělorusku je financování opoziční aktivity v zemi. Jedná se například o
financování polskou vládou opoziční televizní stanice Belsat, kde se
propagují radikální a nacionalistické názory.

„Byť běloruské vedení několikrát naznačovalo polské vládě, že k
normalizaci vztahů je nutné ukončit práci této televize, k tomu nedošlo,"
zdůraznil Pietrowski.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
V Íránu poprosili moderátorku rozlosování MS, aby nebyla „příliš sexy“

Íránští fotbaloví fanoušci požádali televizní moderátorku Mariu
Komandnajavou, aby se na rozlosování finálové části Mistrovství světa ve
fotbale 2018 neoblékla moc sexy. Informují o tom německé noviny Bild.

Věc se má tak, že íránská státní televize IRIB bude muset ze zákonu
ukončit vysílání, pokud se na záběrech objeví nedostatečně oblečená
žena. „A Marie je známá svým extravagantními vystoupeními," píše Bild.

Maria v odpovědi slíbila, že se obleče „slušně".

Rozlosování proběhne 1. prosince v Moskvě. Společně s ní ho povede
bývalý anglický útočník Gary Lineker.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Analýza MF Dnes: Trump nechce být prezidentem zeměkoule. Prostě se zeptá,
jestli stojí za to jaderná válka kvůli kusu Ukrajiny

Amerika má nového prezidenta. Donalda Trumpa. O tom, jaký bude, se rozepsal v
dnešním vydání MF Dnes Milan Vodička. „Po desítkách let přichází
někdo, kdo chce být prezidentem Američanů, a ne celé zeměkoule,“ myslí
si a Trumpa nazývá blonďatým Barackem Obamou.

„Právě se vytváří nový světový pořádek, protože se mění místo
USA v něm. Ať se svět stará sám o sebe, my máme starostí taky dost. Tak
nějak to zní,“ poznamenává Vodička. Všímá si také hesla
sedmdesátiletého byznysmena, s nímž do politiky přichází. „Amerika
především.“

Slíbil tak postavit obrovskou zeď na mexické hranici, vybombardovat
Islámskému státu duši z těla či uvedl, že si rozmyslí, zda bude chránit
země NATO, které se jen vezou.

„Za studené války byly dvě supervelmoci, pak přišlo pohodlné období ‚konce
historie‘, v němž byla Amerika sama ředitelem zeměkoule. Ale irácké
fiasko a ekonomická krize v roce 2008 rozdaly karty jinak. Najednou u stolu
sedí víc silných hráčů. Hlavně Čína a Rusko. Může se to nelíbit, ale
je to realita. Přispěla k ní Amerika tím, že za Bushe mladšího příliš
agresivně ‚šířila dobro‘ a za Obamy ‚vedla z pozadí‘. Nejdřív
přepjala své síly a potom vytvořila vakuum,“ konstatuje Vodička.

Následně uvedl, že Trump bude dle jeho názoru připomínat Richarda Nixona.
„Racionální, zcela pragmatický Nixon se nezatěžoval uprostřed studené
války žádnými ideologickými předsudky a najednou měl na své straně
rudou Čínu proti rudé Moskvě. Byznysmen Trump bude v pokušení chladně
přehodnotit americké závazky v cizině. Otázka je prostá: chceme riskovat
jadernou válku kvůli nějakým ostrovům v Jihočínském moři nebo kusu
Ukrajiny?“ táže se Vodička. A dodává, že Trump bude zcela jistě
zacházet s Ruskem a Čínou jako s legitimními státy, ne jako s někým, koho
má vychovávat.

„Bude chtít řešit problémy pragmaticky v duchu ‚jestliže máme
uzavřít mír s Tálibánem, musíme s ním taky jednat‘. To, že si sedne i
s těmi, s nimiž se to tak úplně nedělá, neznamená přiznání slabosti,“
zmínil také Vodička.

A co podle něj udělá jako první? „Zruší nařízení Baracka Obamy a
nechá odstranit obrazy prezidentů Cartera a Bushe mladšího. Taky pozve na
večeři mexického prezidenta a po kávě mu předloží účet za první
část zdi, kterou nechá stavět podél mexické hranice,“ komentuje s
žertem Vodička.

„Po inauguraci 20. ledna přijde prezident, který bude brát vážně slova,
která má na kšiltovce: Udělejme Ameriku zase skvělou. Bude nesmírně
silný – a současně nesmírně zranitelný, což bylo nyní, kdy Trump
dominoval všemu včetně voleb, málo vidět. Bude v rozběhu, protože
všichni budou stále zmrazeni jeho nečekaným triumfem. Republikáni, které
dobyl, budou na jedné straně rádi, že mají svého prezidenta. Na druhé
straně se budou cítit jako okupovaní, protože Trump násilně převzal
jejich stranu jako nějakou firmu,“ konstatuje pak již vážně.

Domnívá se také, že jeho prezidentství bude vysoce hořlavé. Trump bude
energickým prezidentem. Je tvrdý, bojovný, výbušný. „Trump je Obama v
blonďatém přelivu. Stejně jako před osmi lety do Obamy lidé investovali
své přehnané, často naivní naděje. Volba Trumpa je reakcí na zklamání z
Obamy,“ uzavřel.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Karel Schwarzenberg, Jana Bobošíková a Jiří Dienstbier o Zemanovi

Včera uplynuly tři roky od inaugurace prezidenta Miloše Zemana. Jak jeho
prezidentování hodnotí protikandidáti z prezidentské volby? Píše dnešní
Blesk.

„Popravdě řečeno mi již nepřijde přínosné ani zábavné Miloše Zemana
jakkoliv hodnotit. Už mě to poněkud nudí,“ uvedl Karel Schwarzenberg (TOP
09).

Příliš hovorný nebyl ani umělec Vladimír Franz. „Ani za to nejsem
placený, ani to není mojí náplní práce, komentovat prezidenta,“ odbyl
deník. Další oslovený, šéf Hospodářské komory ČR Vladimír Dlouhý,
který nakonec před třemi lety nekandidoval, neboť nebyly uznány podpisy na
jeho petičních arších, Blesku na jeho dotaz nezareagoval vůbec.

Ostatní prezidentští kandidáti však vcelku ochotně odpovídali na otázky,
co na Zemanově výkonu oceňují, co považují za škodlivé a co by měl
ještě udělat.

Ministr pro lidská práva Jiří Dienstbier (ČSSD) hlavu státu pochválil za
vyvěšení vlajky EU, naopak jej zkritizoval za vystoupení na jednom pódiu s
lídrem hnutí Blok proti islámu Martinem Konvičkou. Tato skutečnost se
nelíbila ani expremiéru Janu Fischerovi, který Zemana naopak pochválil za
touhu pomoci rodičům, jimž byly odebrány děti v zahraničí. „Podle mě
už by neměl pokračovat v procesu s vnučkou Ferdinanda Peroutky. Připadá mi
to nedůstojné a nevelkorysé,“ řekl také Fischer.

Poslanec Tomio Okamura, který do prezidentské volby nakonec také nepromluvil,
neboť neměl dostatek podpisů na petičních arších, vnímá jako pozitivní
fakt ten, že Zeman v roce 2013 jmenoval překlenovací vládu, jež zabránila
návratu Kalouska k moci. „V zásadních názorech se lišíme v tom, že
odmítám přijetí eura pro ČR,“ sdělil.

Místopředseda Senátu Přemysl Sobotka (ODS) pochválil hlavu státu za postoj
k migrační krizi, naopak jej zkritizoval za občasná vyjádření, kterými
škodí nejen sobě, ale postavení prezidenta a politiky obecně.

„Slovní hrátky Miloše Zemana s kalašnikovem nejsou hodny prezidenta
žádné demokratické země,“ uvedla Táňa Fischerová, která zároveň
Zemanovi doporučila, aby se jednoznačně postavil proti nošení šibenic na
demonstrace a proti vzrůstajícímu extremismu v zemi. Pochválila jej za
funkčnost Ústavního soudu díky navržení nových kandidátů.

Jana Bobošíková hlavu státu oceňuje za diskuse s občany na rovinu a bez
zničující tzv. politické korektnosti, která je často jen lží. „Neměl
by používat vulgární výrazy ve svých vystoupeních a oslabovat tak sílu
svých sdělení. Naopak by měl využít svého vlivu ke změně smluvního
uspořádání EU ve prospěch občanů ČR,“ řekla.

Komunikaci prezidenta s občany oceňuje i místopředsedkyně KDU-ČSL Zuzana
Roithová. Podle jejího názoru však není nadstranický a rozděluje
společnost. „Vulgarismy a nepravdivými výroky snižuje důstojnost
prezidentského úřadu. Nedokázal si vytvořit funkční tým poradců,
kteří by hlavě státu pomáhali vyvarovat se blamáží a neodpovědných
postojů,“ uvedla.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Předsednictvo ANO večer mimořádně projedná situaci v koalici

Předsednictvo hnutí ANO bude dnes večer na mimořádném zasedání jednat o
aktuální situaci ve vládní koalici kvůli případu kolem Farmy Čapí
hnízdo. Na programu budou i poslanecké návrhy v oblasti střetu zájmů,
které mají omezit podnikání ministrů a zřejmě směřují na předsedu
hnutí ANO Andreje Babiše.

Opozice vyvolala kvůli pochybnostem o padesátimilionové evropské dotaci na
Čapí hnízdo mimořádnou schůzi Sněmovny. Koaliční strany se celý
minulý týden přely, zda program jednání podpořit. Lidovci byli pro,
poslanci ČSSD váhali a zástupci ANO nesouhlasili. Předsednictvo ČSSD v
pátek doporučilo program schválit, Babiš rovněž prohlásil, že poslance
svého hnutí vyzve, aby s programem vyslovili souhlas.

Předsednictvo bude řešit i pozměňovací návrhy, které se v poslední
době objevily v souvislosti s novelami zákonů o veřejných zakázkách a o
střetu zájmů. Návrhy Martina Plíška (TOP 09) či Jana Chvojky (ČSSD)
různým způsobem omezují podnikání ministrů. Babiš, vlastník Agrofertu a
mediální skupiny Mafra, ve čtvrtek návrhy označil za kampaň proti sobě.
Chvojkův návrh má podporu vedení ČSSD.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Spojené státy pochválily EU. Za dohodu s Tureckem

Evropská unie v pátek uzavřela s Tureckem dohodu o výměně uprchlíků.
Spojené státy tento krok ocenily. Ve Washingtonu navíc slíbili větší
podporu zemím, které uprchlická krize nejvíce trápí. Informuje o tom ČTK.

„Na dohodě mimo jiné oceňujeme ujištění, že všichni uprchlíci si
zaslouží ochranu a že naplňování dohody musí být v plném souladu s
evropským a mezinárodním právem,“ uvedlo americké ministerstvo
zahraničí v prohlášení.

Dohoda mimo jiné počítá s výměnou uprchlíků stylem jeden za jednoho –
jeden uprchlík z řeckých ostrovů za jednoho uprchlíka ze Sýrie.
Nekontrolovaný příliv uprchlíků se tak změní v kontrolovaný proud
migrantů. Výměnou za to Turecko dostalo příslib bezvízového styku s EU a
obnovení přístupových rozhovorů s EU.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Andrej Babiš otevřeně k Zemanovi, Číně a Jiřímu Bradymu: Toto
prezidentovi řekl v soukromí

„Čína tady zatím nic nepředvedla,“ zdůraznil Andrej Babiš na
přednášce na Vysoké škole ekonomie a managementu (VŠEM). Prohlášení
čtyř našich nejvyšších ústavních činitelů vůči Číně je proto dle
něho zbytečné. Ministr financí rovněž odhalil, že prezidentu Zemanovi
radil, aby Jiřímu Bradymu udělil státní vyznamenání.

Babiš vzpomenul, že o návštěvě čínského prezidenta v Česku na vládě
vůbec nedebatovali - dohledal prý zpětně, že dostali pouze informaci o tom,
že čínský prezident navštíví naši zemi.

Čína tu prý navíc zatím nic nepřevedla. Vše, co tu udělala, jsou dle
něho soukromé investice čínské firmy, která v Česku koupila podíly ve
firmách. Tyto peníze dostaly do kapsy soukromí majitelé, státní kase však
prý nepřinesou vůbec nic, což on z pozice ministra financí nehodnotí
kladně.

„Říkal jsem to i čínskému prezidentovi, že by měli něco postavit.
Potřebujeme investory, kteří postaví fabriku, zaměstnají lidi…“ uvedl
Babiš s tím, že naše obchodní bilance s Čínou je výrazně v náš
neprospěch – vývoz do Číny je prý desetkrát menší, než co k nám
dovezou Číňané.

Spor o dalajlámu se dle něho dal vyřešit diplomatikou cestou, aniž by z
toho vznikl skandál. To se však nestalo a teď se celá kauza zneužívá
politicky. Co se týče prezidenta Zemana, Babiš poukázal na to, že byl jako
první český prezident zvolen přímo a naznačil, že kvůli případné
obhajobě mandátu (další prezidentské volby budou v roce 2018) páchá Zeman
různé excesy.

On sám mu prý během schůzky v Lánech říkal, aby Jiřímu Bradymu dal
státní vyznamenání. Dle svých slov prezidentovi radil, aby byl nad věcí,
a když už to jeho okolí „podělalo“ a dali přeživšímu holocaustu
naději na ocenění tím, že mu volali, měl to vyznamenání Brady dostat.
„Mohl být klid,“ konstatoval Babiš.

Ministr financí odhalil, že pro něho je dalajlámou podnikatel Michael
Bloomberg. Babiš dokonce soudí, že měl kandidovat na amerického prezidenta.

„Je mi líto, že naše společnost je tak rozdělená a stále se hádá,
protože si myslím, že stačí hádky ve vládě a ve sněmovně,“
zdůraznil Babiš s tím, že prohlášení čtyř našich ústavních
činitelů vůči Číně je nešťastné a nemělo být. „Nikdy jsme to
neudělali vůči žádnému státu a není důvod to dělat vůči Číně,“
myslí si.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Když nějaký uprchlík znásilní třináctiletou holku, vyhraje Hofer,
odhaduje Schwarzenberg

Obavy z prezidentského kandidáta pravicově populistické Svobodné strany
Rakouska (FPÖ) Norberta Hofera má český exministr zahraničí Karel
Schwarzenberg (TOP 09). Podle něj by mohl obrátit rakouské kormidlo na
východ. Uvedla to ČTK.

Vstřícný vztah k Rusku je známý podle Schwarzenberga i ze strany FPÖ,
která se na stranu země stavěla například během krize kolem okupovaného
Krymu. Hofer se pak během předvolební kampaně vyslovil několikrát pro
ukončení protiruských sankcí.

Schwarzenberg v rozhovoru mimo jiné také uvedl, že mnoho Rakušanů nebude v
nedělních prezidentských volbách hlasovat pro někoho, ale proti někomu.
Hoferův soupeř, kandidát Strany zelených Alexander Van der Bellen, je totiž
nepřijatelný pro konzervativní katolíky na venkově. Velkou podporu má
podle Schwarzenberga naopak ve městech. Van der Bellen je naopak vůči Rusku
kritický a inklinuje k Západu, dodal.

Vítězství jednoho z kandidátů tak bude podle Schwarzenberga závislé na
neočekávaných událostech. „Když nějaký uprchlík znásilní nějakou
třináctiletou holku, vyhraje Hofer,“ řekl s tím, že důležitá bude
také volební účast. Klání by tak mohlo rozhodnout i nepříznivé počasí.

Schwarzenberg dále dodal, že na tom, že do druhého kola postoupili muži
podporovaní menšími opozičními stranami, je patrné, jak jsou Rakušané
naštvaní na ty, které vnímají jako součást politického establishmentu.
Norbert Hofer ale podle českého exministra mohl svou kampaň založit na
vzpouře proti establishmentu, jak to učinil například budoucí americký
prezident Donald Trump, pouze omezeně – v rakouské politice je totiž již
od devadesátých let. Jako rakouského Trumpa tak tedy Hofera nevidí. Trump
podle něj naštval spoustu lidí svou neurvalostí a hulvátstvím, Hofer je
neobyčejně zdvořilý a vstřícný.

Závěrem se pak Schwarzenberg vyjádřil ke vztahům Rakouska a Česka. Ty se
podle něj nezmění, ať už zvítězí kterýkoli z nich. Zároveň také
uvedl, že rakouská kampaň je zdvořilejší a ukázněnější než v Česku.
„Pomluvy tam jsou stejně, velké podrazy taky,“ uvedl s tím, že vše
však probíhá s rakouskou uhlazeností.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Přemalovali Biľaka na rudo. Teď se rozhodlo, že za to půjdou k soudu

Případ slovenských výtvarníků Petera Kalmuse a Ľuboše Lorenze, kteří
loni červeně zbarvili pomník zesnulého vysoce postaveného komunisty z
československé éry Vasila Biľaka, se opět posuzuje jako zločin. Rozhodl o
tom podle slovenských médií Krajský soud v Prešově.

Ten vrátil případ okresnímu soudu ve východoslovenském Svidníku, který v
květnu rozhodl, že nejde o trestný čin poškozování cizí věci, ale o
přestupek, který má řešit okresní úřad. Prokurátor se ale proti
usnesení soudu odvolal ke krajskému soudu.

Výtvarníkům v případě prokázání viny hrozilo až roční vězení.
Nicméně prokurátor navrhoval podmíněný trest a žádal uhrazení škody
Komunistické straně Slovenska (KSS).

Biľak je jako čelný představitel Komunistické strany Československa
považován za jednoho ze signatářů takzvaného zvacího dopisu, který v
roce 1968 vybízel Moskvu k zásahu proti tehdejšímu československému
reformnímu procesu a který se stal formálním zdůvodněním sovětské
vojenské invaze do Československa v srpnu 1968. Pomník věnovala Biľakovi
rodná obec Krajná Bystrá, která zároveň politikovi, jenž zemřel v roce
2014, udělila čestné občanství.

Pomník byl pomalován loni v únoru, krátce poté, co byl odhalen; později
někdo ukradl Biľakovu bustu, která byla součástí pomníku.

Podle prokuratury dvojice výtvarníků způsobila škodu 1617 eur (asi 43.700
Kč). Komunisté – i kvůli „ztrátě umělecké hodnoty“ – požadovali
3500 eur (asi 95.000 Kč).

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Společný fond s Čínou. Nebudeme do něj posílat státní peníze, říká
Sobotka

Země východní a střední Evropy a Číny dnes u příležitosti společného
summitu ve formátu 16+1 vytvořily investiční fond na podporu společných
projektů. Oznámili to představitelé států během dnešních jednání v
Rize. Podle státníků ho vedle Číny podpoří Lotyšsko, Polsko a Česká
republika. Premiér Bohuslav Sobotka (ČSSD) novinářům řekl, že do fondu
nepůjdou peníze z českého státního rozpočtu, ale od privátních
investorů, píše ČTK.

Sobotka novinářům řekl, že o fondu se hovořilo už dlouho. Schůzky v
tomto formátu probíhají od roku 2012, letošní ročník hostí během tohoto
víkendu Lotyšsko. „Diskutovalo se, že by bylo dobře, aby v rámci formátu
16+1 existoval nějaký finanční instrument, který by mohl podpořit
některé projekty," uvedl.

Česko podle Sobotky iniciativu vítá, ale nebude do fondu posílat státní
peníze. "Je možné, že určité privátní subjekty z ČR budou participovat
na financování fondu a podílet se na rozhodování o tom, jaké projekty z
tohoto fondu budou podpořeny," dodal český premiér. Iniciativa je na
privátních investorech, dodal.

Lotyšský předseda vlády Máris Kučinskis na úvod dnešního summitu řekl,
že fond bude založen dnes a participovat na něm budou Lotyšsko, Česká
republika a Čína. Ostatní jsou podle něj vítání. Fond představil i
čínský premiér Li Kche-čchiang, který zmínil mezi současnými
podporovateli místo Lotyšska Polsko.

Schůzka ve formátu 16+1 se letos koná popáté. S Čínou na nich diskutuje
11 členů Evropské unie a pět dalších zemí z Balkánu. Skupina se
soustředí na rozvoj v oblastech investic, dopravy, financí, vědy, školství
a kultury. Prioritami ekonomické spolupráce jsou rozvoj infrastruktury,
špičkové technologie a ekologicky šetrné technologie.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Cesta do Ruska: Zeman ještě nevzlétl, ale už ho pozvracela Svobodná Evropa,
placená Kongresem USA

Server Rádia Svobodná Evropa / Rádia Svoboda oznámil, že proruský
prezident Miloš Zeman míří do Ruska na jednání s pánem Kremlu Vladimírem
Putinem. Nezůstane však jen u jednání s Putinem.

Český prezident Miloš Zeman vyráží na čtyřdenní cestu do Ruska. V Soči
se setká se svým ruským protějškem Vladimírem Putinem. Poté zamíří do
Moskvy a bude tam jednat s premiérem Dmitrijem Medveděvem. V plánu je také
setkání s někdejším sovětským vůdcem Michailem Gorbačovem.

Rádio Svobodná Evropa / Rádio Svoboda představuje Zemana zahraničním
posluchačům a čtenářům, kteří ho pravděpodobně neznají. Jako
prezident České republiky je jedním z mála politiků, kteří podpořili v
prezidentské volbě ve Spojených státech Donalda Trumpa. Ale to není jediný
čin, kterým mohl Zeman upoutat pozornost světové veřejnosti. Vedle toho
např. volá po tom, aby se v jeho zemi konalo referendum o členství v EU,
byť sám opakuje, že bude hlasovat pro setrvání Česka v evropském
společenství.

Celý článek v angličtině naleznete zde

Prezident Zeman míří na svou pravděpodobně poslední zahraniční cestu v
tomto volebním období. Zatímco pozvání do Bílého domu na státní
návštěvu se nedočkal, do Ruska za Vladimírem Putinem letí již
poněkolikáté. V Ruské federaci je vítán možná už proto, jak se
vyjadřuje o konfliktu na Ukrajině. Zeman o válce na jihovýchodě země
mluvil jako o „chřipce“ a kritizoval protiruské sankce, které byly na
Ruskou federaci uvaleny kvůli anexi Krymu. Obsazení tohoto poloostrova Ruskem
považuje Zeman za hotovou věc, jak nedávno řekl v Parlamentním
shromáždění Rady Evropy, a vyzval k nějaké dohodě, ve které by např.
Rusko poslalo Ukrajině ropu či plyn jako náhradu za obsazený poloostrov.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
K mimopražským se nesmí přistupovat přezíravě a arogantně. Jinak budeme
stále překvapení, koho tam volí, varuje Dominik Feri

Teplický radní za TOP 09 Dominik Feri se v souvislosti s americkými
prezidentskými volbami zamyslel také nad českou situací. Svůj komentář
zveřejnil na facebookovém profilu.

„Města zchudla, místní se cítí podvedeni a dezertovali k Donaldu Trumpovi,
který jim slíbil, že pece zase zapálí,“ konstatuje k Pensylvánii Feri.
Podle něj by toto mělo sloužit jako jistá výstraha i u nás.

“Není závažnějšího problému než regiony, které byly kdysi na
výsluní (či na něm vůbec nikdy nebyly), a na které se zapomíná, či se k
nim přistupuje velmi vlažně. Jistě se dá hrdě prohlásit, že si severní
Čechy, Karlovarsko, Moravskoslezský kraj, ale i jiné části země jako
třeba Vysočina či vesnice na Šumavě pomůžou samy. Že tam sami od sebe
přijdou investoři, lidé se tam začnou spontánně stěhovat, začnou se
vracet do vsí, chodit pobesedovat do hospod a dávat děti do obecních škol.
Jenže to se nestane,“ konstatoval Feri.

Regiony nám podle jeho názoru nemůžou být jedno a už vůbec se nesmí k
mimopražským přistupovat přezíravě a arogantně. „Protože pokud se tak
bude dít, tak budeme stále hodně překvapený, koho že to tam vlastně lidé
volí,“ uzavřel.

Celý komentář Dominika Feriho: O Pensylvánii: "Města zchudla, místní se
cítí podvedeni a dezertovali k Donaldu Trumpovi, který jim slíbil, že pece
zase zapálí." Tohle by mělo sloužit jako jistá výstraha i u nás. Není
závažnějšího problému, než regiony, které byly kdysi na výsluní (či
na něm vůbec nikdy nebyly), a na které se zapomíná, či se k nim
přistupuje velmi vlažně. Jistě se dá hrdě prohlásit, že si severní
Čechy, Karlovarsko, Moravskoslezský kraj, ale i jiné části země jako
třeba Vysočina či vesnice na Šumavě pomůžou sami. Že tam sami od sebe
přijdou investoři, lidé se tam začnou spontánně stěhovat, začnou se
vracet do vsí, chodit pobesedovat do hospod a dávat děti do obecních škol.
Jenže to se nestane. Regiony nám nemůžou bejt jedno a už vůbec se nesmí k
mimopražským přistupovat přezíravě a arogantně. Protože pokud se tak
bude dít, tak budeme stále hodně překvapený, koho že to tam vlastně lidé
volí.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
V Rusku vyvinou tank na kolovém podvozku

Tank na kolovém podvozku Bumerang má být vyvinut v nejbližší době,
sdělil v neděli generální ředitel ruské Vojensko-průmyslové korporace (VPK)
Alexandr Krasovickij.

„Máme v plánu vývoj kolového tanku," řekl Krasovickij v éteru televize
Zvezda.

Poznamenal, že „to bude v zásadě know how na stejném podvozku (Bumerang
—red.)"

„Budeme si o tom moci promluvit v nejbližším čase," dodal Krasovickij.

Předtím sdělil agentuře Sputnik, že nejnovější ruský obrněný
transportér Bumerang, vyvinutý VPK a předvedený poprvé na vojenské
přehlídce 9. května 2015, nemá přímé konkurenty, je to „průlom v
inženýrství."

Perspektivní bitevní stroje pěchoty na podvozku Bumerang byly prezentovány
na loňské vojenské přehlídce na Rudém náměstí na počest 72.
vítězství ve Velké vlastenecké válce.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Starobylí Afričané dokázali přežít erupci supervulkánu

Vědci pod vedením archeologa Curtise Mareana z univerzity státu Arizona
dospěli k závěru, že v době erupce indonéského supervulkánu Toba před
asi 74 tisíci lety žily v Jižní Africe skupiny lidí, které tato katastrofa
skoro vůbec nezasáhla. Článek byl uveřejněn v časopise Nature.

Podle odhadů vědců velké množství popelu a prachu, které se dostalo do
atmosféry v důsledku erupce, způsobilo snížení o 25 až 90 procent
slunečního světla, které se dostává na povrch Země. Přitom se ukázaly
být některé ekologické systémy vůči následkům erupce odolnější než
jiné.

Vědci našli zlomky sopečného skla spojené s Tobou v usazeninách na dvou
úsecích jihoafrického pobřeží ve vzdálenosti devět tisíc kilometrů od
supervulkánu. Tyto fragmenty dopadly spolu s popelem v průběhu dvou týdnů
po erupci, kdy bylo do vzduchu vyvrženo obrovské množství aerosolů.

Vědci prozkoumali rovněž stopy po lidském životu v místech, kde bylo
nalezeno sopečné sklo. Ukázalo se, že lidé v Jižní Africe erupcí Toby
neutrpěli a žili stále v tomto regionu, aniž by cítili potřebu migrace do
příznivějších míst. Vysvětluje se to tím, že pobřeží, které hraje
roli svérázné oázy, jim mohlo poskytnout dostatek potravy a zdrojů pro
přežívání po dlouhou dobu.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Na Rudém náměstí byl zadržen Američan

Moskevští policisté zadrželi 2. března na Rudém náměstí dva muže,
jeden byl občan USA. Napsal o tom list Moskevský komsomolec.

V novinové zprávě stojí, že 2. března večer upoutal pozornost
kolemjdoucích muž, který se choval divně. Říkal, že „nějaké hlasy ho
vedou za zlatem." Muž byl dopraven na policii, kde mu byla poskytnuto
psychiatrické ošetření.

Příští den, 3. března, přišel na stejné místo dvaačtyřicetiletý
občan USA, který se pokoušel přesvědčit kolemjdoucí, že někdo „kopá
tunely do Lotyšska."

„Lékaři mu předběžně diagnostikovali schizofrenickou poruchu, ale
nehospitalizovali," píše MK.

List informuje, že o incidentech byli zpraveni zaměstnanci amerického
konzulátu, kteří se mají věnovat léčení Američana.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Hlavou boudu neprorazíš?

Prezident USA Donald Trump nazval během svého projevu o daňové reformě v
státě Missouri vůdce KLDR Kim Čong-una „nemocným štěnětem.“

Trump označil plán daňové reformy za „raketové palivo" amerického
hospodářství, pak najednou změnil téma a prohlásil: „Maličký
člověk-raketa," jak dříve říkal severokorejskému vůdci.

„Je to nemocné štěně," dodal prezident.

Ve středu večer bylo na návrh USA, Japonska a Jižní Koreje zahájeno
mimořádné zasedání RB OSN věnované středečnímu vypuštění
Pchjongjangem balistické rakety.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí


Question:
Přepište dějiny: Donald J. Trump vyhrál prezidentské volby v USA

Amerika a spolu s ní i celý svět tají dech při pohledu na výsledky
letošních prezidentských voleb. 45. prezidentem Spojených států se po
devatenáctiměsíčním boji plném kontroverze na obou stranách stane
republikánský kandidát Donald J. Trump, který získal již více než 270
hlasů potřebných k vítězství, píší Fox News.

Trumpovo vítězství již od rána předpovídaly New York Times, které svou
prognózu postupně upravovaly z 80 % na 95 % šanci na vítězství
republikánského kandidáta. Jako první o Trumpově volebním vítězství
informovalo Associated Press.

Podle republikánsky nakloněného kanálu Fox News již Donald Trump získal
274 hlasů a stal se tak vítězem letošních prezidentských voleb.

Trumpovo vítězství je již jisté i přesto, že CNN, podle které se řídí
například Česká televize, je i nadále zdrženlivá a odmítá uznat
vítězství Donalda Trumpa ve státech, ve kterých údajně ještě „není
úplně rozhodnuto“.

Posledním dnem ve funkci prezidenta Spojených států bude pro Baracka Obamu
pátek 20. ledna roku 2017. Tedy spíše posledním půldnem, jelikož přesně
v poledne toho dne bude do prezidentského úřadu oficiálně jmenován
čerstvě zvolený Donald J. Trump.

Co se – vedle toho, že nyní mnohé americké celebrity, alespoň podle
svých předvolebních prohlášení, opustí Spojené státy – dá očekávat
za změny? Reakce světových finančních trhů je zjevná; podle mnohých
finančních expertů je Trumpovo zvolení pro trhy velkým šokem a dá se tedy
očekávat silné kolísání, zejména u akcií amerických společností.

Obzvláště vysoká míra nervozity bude dnes patrná v Německu – podle
včera zveřejněných údajů Die Welt přijde Trumpovo vítězství každého
Němce na 34,662 eur. Německý expert na ekonomiku Holger Zschäpitz s touto
částkou přišel poté, co objasnil, že německá exportně orientovaná
ekonomika, jejíž partner číslo jedna jsou Spojené státy, Trumpovým
zvolením nepochybně utrpí.

Prezidentská volba se jistě dotkne také sousedního Mexika, kde mnozí
varují, že v souvislosti s Trumpovou volbou může mexická měna vůči
americkému dolaru ztratit až třetinu své hodnoty. Někteří Mexičané si
dokonce již včera před volbami zažádali o vízum do USA ve strachu, že po
dnešním výsledku voleb bude tato procedura již o poznání složitější.

Světovou veřejnost ovšem nejvíce zajímá to, jakým způsobem, a jestli
vůbec, se změní zahraniční politika Spojených států.

Expert na zahraniční politiku z Brookings Institution Thomas Wright zašel v
minulém týdnu tak daleko, že letošní prezidentské volby označil za
nejvýznamnější volby konané kdekoliv na světě od německých
parlamentních voleb v roce 1932, které umožnily Hitlerův nástup k moci.
Wright tím v žádném případě nesrovnával nově zvoleného prezidenta
Trumpa s Adolfem Hitlerem; odkazoval spíše na dopad tehdejších voleb na
světovou ekonomiku a geopolitiku, který může podle akademika být po
zvolení Trumpa podobně drtivý.

Mnozí experti již před volbami Trumpa obviňovali z toho, že nemá jasný
plán pro budoucí vývoj Spojených států, ať už se jednalo o ekonomiku či
zahraniční politiku. V mnohých svých prohlášeních si protiřečil a
nebylo tak jednoduché vyčíst, jaký má s Amerikou přesně úmysl.

Wright nechal ležet stranou čistě populistická předvolební prohlášení
Donalda Trumpa a zaměřil se na hlavní teze, které se v jeho projevech v
posledních desetiletích opakovaly. Takovým způsobem byl schopen vydedukovat
tři zásadní principy, kterými se dnes již zvolený Trump bude s největší
pravděpodobností v prezidentském úřadu řídit.

Amerika po 80 letech v izolaci

V první řadě se jedná o americký izolacionismus, vyplývající z Trumpova
odporu vůči obranným aliancím. Trump o své frustraci z americké politiky
vůči Japonsku, Saúdské Arábii a dalším zemím mluvil již na konci 80.
let. Své přesvědčení, že tyto státy pouze zneužívají dobré vůle
Spojených států, od té doby mnohokrát zopakoval.

Trump již před volbami hovořil o tom, že americká vojenská přítomnost v
Evropě a Asii by měla pokračovat pouze za toho předpokladu, že země jako
Německo a Japonsko budou hradit náklady s ní spojené.

Pokud by například Donald Trump po uvedení do funkce přiletěl do Berlína a
začal by od Angely Merkelové požadovat stovky miliard dolarů ročně,
německá kancléřka by mu jednoduše nemohla vyhovět. Prezident Trump by se
tak mohl rozhodnout zrušit americké bezpečnostní garance Německu.

Zrušení obchodních smluv a zpět k merkantilismu

Druhým základním principem budoucí Trumpovy politiky bude podle Wrighta
ekonomický merkantilismus. Nově zvolený prezident USA ani před volební
kampaní, ani během ní nedokázal jasně odpovědět na otázku, jakou
obchodní smlouvu, kterou Spojené státy kdykoliv ve své historii uzavřely,
hodnotí nejpozitivněji.

Trumpovi, podle jeho vlastních slov, obchodní dohody, které uzavřely
Spojené státy se svými partnery v posledních letech, vůbec nevyhovují. Ve
své kampani hovořil zejména o Severoamerické zóně volného obchodu a o
obchodní dohodě uzavřené mezi Čínou a Spojenými státy.

Čerstvě zvolený republikán v minulosti mnohokráte zopakoval, že se chystá
zrušit stávající obchodní smlouvy a přepsat je tak, aby byly „výhodné“
zejména pro Spojené státy. To je podle experta definice merkantilismu, a tedy
opak volného trhu.

Přesně z této Trumpovy ambice mají největší strach v Německu, což je
stát, jehož většinová část hrubého domácího produktu je generována
vývozem, a to zejména do Spojených států. Pokud nově zvolený prezident
Spojených států zavede „tarify a další ochranná opatření“, jak
deklaroval v předvolení kampani, německá ekonomika může utrpět skutečně
citelné ztráty, jelikož další významní ekonomičtí partneři Německa,
jako Čína či státy EU, jsou již v dlouhodobější ekonomické stagnaci a
nemohly by tedy absorbovat přebytek německé obchodní bilance.

Pokud by k tomuto skutečně došlo, negativní dopad by mohla pocítit i
česká ekonomika, která je tradičně silně provázána s tou německou.
Pokud by totiž došlo ke snížení americké poptávky nebo jen nárůstu
nákladů spojených s dovozem do Spojených států, ovlivnilo by to i
poptávku v Německu. Snižování nákladů českých vývozců by tak mohlo
vést k růstu nezaměstnanosti.

Spolupráce mezi „siláky“

Třetím principem možné budoucí Trumpovy politiky je podle Wrighta tolerance
vůči autoritářským režimům.

Trump již po setkání s Gorbačovem v Rusku, kam se vydal v roce 1990, uvedl
na adresu ruského politika, že je „příliš slabý“. V průběhu
posledních desetiletí se pozitivně vyjádřil na adresu Kim Čong-una nebo
Saddáma Husajna. Ve svých projevech navíc nikdy nezmínil ani slovo o
potřebě podpory demokracie a liberalismu ve světě.

Trumpův zdánlivě vřelý vztah vůči ruskému prezidentu Vladimiru Putinovi
může podle experta vyplývat z Trumpova vnímání sebe sama jako tvrdého a
mocného muže, který je ochoten jednat pouze se sobě rovnými.

Skutečný záměr nově zvoleného prezidenta je ovšem v tomto okamžiku
těžké předvídat. Jasné je to, že pokud bude Trump doopravdy chtít od
základu změnit světový systém, který byl vytvořen na konci druhé
světové války, nikdo mu v tom nebude moci zabránit.

Co se vnitřní politiky Spojených států týče, tam má prezident mnohem
méně pravomocí a čelí mnoha zádrhelům v podobě ostatních politických
institucí. Na rozdíl od té vnitřní může ovšem zahraniční politika
Spojených států být do velké míry formována z prezidentského křesla, do
kterého Trump usedne v lednu příštího roku.

Choices:
- zahraniční
- obojí
- nelze určit
- domácí