Question:
Současný svět skončí velkou válkou, obává se světaznalý ekonom
Campbell. A nevylučuje ani nepřirozenou smrt prezidenta Trumpa

ROZHOVOR „Pro Rusko je jak trvalá, tak i dočasná globalizace v současné
formě smrtonosná. To proto, že není potřebou, ani nutností, ale parazitem.“
Nad stavem velmocí na světovém kolbišti se zamýšlí pro ParlamentníListy.cz
znalec geopolitiky doktor Jan Campbell, který vedl celou řadu projektů
nadnárodních společností v Evropě. , Rusku, Malajsii apod. Věnuje se
podrobně otázkám pozice Donalda Trumpa, u kterého předpokládá chování
sólisty, pokud nebude potřebovat souhlas Kongresu. „V případě, že by
Trumpův narcismus škodil národním zájmům USA, je představitelné, že
odejde ze světa nepřirozenou smrtí,“ říká Campbell a také vysvětluje,
proč nový americký prezident k Rusku vstřícný nebude. Dostává se také k
otázkám situace EU i českého státu.

Zaměřme se nejprve na prognózy, jak se nový prezident Donald Trump bude
chovat na světovém kolbišti. Někteří tvrdí, že bude vstřícný k Rusku,
že neuznává „umírněné rebely“ v Sýrii a již dříve říkal, že by
uznal Krym jako součást Ruska a podobně. Mnohé prý rovněž vypovídá jeho
návrh na jmenování generála Flynna, který je vstřícný k Rusku, poradcem
pro národní bezpečnost. Na druhou stranu Trump chce mít šéfem CIA Mika
Pompea, který bývá označován za jestřába. Jak se v tom všem máme
orientovat? Dá se už dnes charakterizovat Trumpův budoucí vztah k Rusku?

V úvodu odpovědí na vaše otázky si dovoluji poznamenat, že odpovědi jsou
dávany bezprostředně po přijetí rezoluce EP o boji s ruskou propagandou.
Rezoluce se psala a uschovávala dlouho, nese všechny symptomy politické
inerce a ukazuje na vztah EU – EP k Rusku. Přijatá rezoluce dokumentuje
rozkol mezi jednotlivými členskými státy EU, mezi parlamentskými frakcemi a
v neposlední řade diagnostikuje stav EU a neuvědomění si elitami
skutečnosti, že o osudu Evropy a EU nebude nikdy rozhodvat ani EK, ani EP,
nýbrž občané Evropy a EU, sami. Pro porozumění uvádím, že rezoluce
dovoluje identifikovat jako přivržence ruské propagandy i účastníka
diskuse o Rusku, který zastupuje západní pozice. Současně rezoluce
identifikuje Rusko jako ochránce tzv. evropských hodnot a EU jako degradátora
těchže. Skutečností totiž je, že Rusko ani v těžkých dobách
nezakázalo například protiruskou stanici Radio Svobodná Evropa nebo nějaký
západní tisk. I dnes vystupují v ruských TV debatách patologičtí
rusofobové a kritici současného politického vedení Ruska a prezidenta
Putina. Z této absurdní pozice, kterou přijala za svou vlastní i ČR,
formuluji odpověi na vaše otázky.

Pro první část otázky se mi nabízí jednoduchá odpověď: Prezident Trump
se bude chovat na světovém kolbišti jako sólista všude tam, kde k jeho akci,
nebo akcím, bude stačit pouze jeho podpis, a ne souhlas například Kongresu.
Na kolbišti, kde bude potřebovat souhlas zákonodárců, bude jeho chování
ovlivněno především nikde jasně nedefinovanými národními zájmy USA,
zákonodárci a vývojem ve světě. Ten zcela jistě budou spoluurčovat USA,
ale i další státy, včetně Číny a Ruska. Pro další část otázky se
nabízí několik odpovědí. Všechny mají něco přímo nebo nepřímo
společného s odpovědí na první část.

Omezím se na tři krátké části. První indikuje rozpětí potřeb a
nutností USA v současné a představitelné budoucnosti. Vychází z
objektivních příčin: a) obrovská a pokračující zadluženost USA, b)
uvědomění si amerických elit, že hospodářská dominance se musí opírat
o reálnou výrobní ekonomiku a kontrolu světového účetnictví c)
komplexita perestrojky postindustriální společnosti USA v globalizovaném
světě přesahuje rámec možností USA a hospodářského systému,
založeném na expansivitě. Jinak formulováno: Zubní pastu vymačkanou z tuby
nedá nikdo zpět beze zbytku a bez násilí.

Druhá odpověď indikuje aktuální stav Číny. Odpověď je velice komplexní,
protože se týká politické, hospodářské a individuální sféry.
Politické vedení Číny si uvědomilo závislost Číny na exportu, z něho
vyplývající zranitelnost a nejistotu, promítající se především do
vztahů k USA a k EU, potažmo i k Rusku, a k dalším přímým sousedům
Číny. Aby Čína překonala interní krizi a mohla přejít na kvalitativně
vyšší úroveň rozvoje, musí zabezpečit vnitřní stabilitu v zemi,
rozšířit domácí trh a zvýšit spotřebu. Zde se k čisté politice
přidává hospodářská politika. Obě budou vyžadovat ‚nové balení‘ ve
vlastních inovacích. To proto, že v kontextu politické ekonomie se nachází
skutečná potřeba vlastnictví přírodních zdrojů, nebo zabezpečený
přístup k nim, přístup k novým trhům, snížení úvěrování USA, a v
neposlední řadě systémový intenzivní rozvoj individuálních schopností
lidských zdrojů, zabezpečující inovace, jejich řízení, a v neposlední
řadě, plánovaní extrémních situací a jejich řízení v dynamickém
prostředí.

Třetí odpověď indikuje komplexitu stavu Ruska. Rusko, které si dnes drží
respekt v západním světě především díky vojenské moci se všemi
představitelnými pro a proti, nemá prokazatelně žádné politické,
finanční nebo hospodářské ambice na ovládnutí světa. Rusko nepotřebuje
být jedinou velmocí, protože již samo o sobě představuje samostatnou
civilizaci. Rusko chce ve své podstatě obchodovat se světem, a být
ponecháno svému vývoji. Stav Ruska se proto objektivně a podstatně
odlišuje od stavu USA a Číny, co se týče uvedených parametrů. Jestliže
pro USA je globalizace plnící svůj účel trvalou potřebou pro udržení
role centra vývoje a kontroly ve světě, pro Čínu není důležité, zda
globalizace plní svůj účel. Globalizace je pro Čínu totiž pouze dočasnou
nutností. Čína, nehledě na to, že se občas považuje za Říši středu,
praktikuje politiku, kterou lze pochopit z čínského přísloví – ‚Žij,
chráníc svůj klid, přijde doba a květy rozkvetou samy‘. Pro Rusko je jak
trvalá, tak i dočasná globalizace v současné formě smrtonosná. To proto,
že není potřebou, ani nutností, ale parazitem. Globalizace v současné
formě oslabuje roli státu, je v protikladu ke kulturním hodnotám
mnohoetnické společnosti Ruské federace, a k historické zkušenosti.
Současnou politiku prezidenta Putina lze popsat ruským příslovím – ‚Neexistují
silní soupeři, pouze my můžeme být slabými.‘ A chování obyčejných
Rusů: ‚Když se duše raduje, ničeho se nestrachuje. Ani smrti.‘

V kontextu uvedeného lze proto konstatovat, že prezident Trump se bude chovat
na světovém kolbišti jako všichni předešlí američtí prezidenti. Nikde
veřejně definovaný národní zájem USA, prosazovaný elitami, ukáže včas
zvolenému prezidentovi-narcistovi jeho místo. Podobně jako ukázal britský
soud Britům, kde je jejich místo v případě vystoupení Británie z EI. V
případě, že by Trumpův narcismus škodil národním zájmům USA, je
představitelné, že odejde ze světa nepřirozenou smrtí. USA mají v této
oblasti svoji historii. Že se 53 let nic podobného nestalo, není garancí,
že se to stát nemůže. Trump, který svou předvolební retórikou a s ní
spojenými stereotypy spoluvytvořil virtuálního nepřítele v podobě Ruska,
mluvil současně o Rusku jinak než všichni před ním a ostatní v kampani.
Trump nemůže být a nebude vstřícný k Rusku. To i proto, že Rusko vynesl
do výšin, do kterých by se Rusko pravděpodobně ani samo nedostalo. Strach z
ruských médií dokresluje budoucí obraz vztahu USA a Ruska. Trump bude jednat
pragmaticky, protože bez Ruska a Číny nevyřeší ani jeden zásadní
problém USA. Naopak: přivede USA a svět do obtížné situace, kterou bude
představovat nezbytná volba mezi dvěma vzájemně se vylučujícími
možnostmi. První: USA budou ochotny se dělit, a zachovat si tak, alespoň
dočasně, finanční kontrolu a účetnictví světa. Nebo druhá: globalizace
se transformuje do multipolární pod kolektivním vedením, bez pevné
struktury geopolitických a geohospodářských bloků, a tím i bez
monopolního účetnictví USA.

Nebudu se podrobněji zabývat následky uvedených představitelných řešení.
Jedno je však pro mne zřejmé: pro USA je druhé řešení ještě dnes
neakceptovatelné. Čas přiznání pro USA se však blíží. Proto budou
finanční oligarchie a elity strašit asymetrické spojence a ostatní svět
natolik, že dojde k prodloužení akceptování současné egoistické verze
kapitalismu. Strach a svět postavený na izolacionismu po devalvaci USD, to si
dovedu jen těžko představit. Proč? Jedná se totiž o odpověď na otázku
bytí či nebytí kapitalismu, a tím i lidské civilizace. A historickou
zkušenost, že bez velké války se s největší možnou pravděpodobností
dluhů, a tudíž kapitalismu na dluh, nezbavíme.

Charakterová, profesionální, vnitropolitická a zahraničněpolitická
zkušenostní rozmanitost v masových médiích uváděných kandidátů je
proto pro zvoleného prezidenta nutností. Vnitropoliticky a
zahraničněpoliticky rozmanitost umožňuje rozehrát zajímavou hru, vyhnout
se systému prezidenství s přísnou vertikální hierarchií, a současně
garantovat, především EU, větší nervozitu, napětí a konfliktní
potenciál, než tomu bylo doposud. Trump zabalí svůj dárek EU do obalu s
nápisem politická svoboda a suverenita. Obě označení a obsahy dárku EU
jsou pro současnou EU cizí. Evropské elity nevědí a nebudou vědět, jak se
chovat, a co s nimi. Trump a jeho poradci to však ví. Nepřímé, veřejně
dostupné důkazy, dovolují mé tvrzení.

Analytik Lukáš Visingr řekl pro server idnes.cz, že Trump přestane s
politikou vývozu demokracie, místo toho nastolí realismus a společně s
Ruskem se spojí proti Číně. Do jaké míry je tohle reálné? Je
představitelný scénář, který zrealizoval Richard Nixon s Čínou, kdy
Trump by toto nyní udělal obráceně s Ruskem?

Jestliže analytik Lukáš Visingr opravdu řekl to, co přivádí k otázce,
tak musím konstatovat, že US politika doposud žádnou demokracii nikam
nevyvezla. USA vyvezly od roku 1945 tisíce tun bomb a vojenského materiálu
pro přibližně 150 válek, ale žádné poválečné scénáře nebo
demokracii. Demokracii USA vyvážet nemohou, protože je v USA deficitem. Trump,
jako nemovitostní magnát, se proto nebude zabývat vývozem deficitu, který
zvětšuje státní dluh USA, zvyšuje riziko pro své impérium, a staví do
stínu fundamentální problém současnosti. Tím je pro nás všechny,
včetně Trumpa, celosvětová, globalizovaná krize civilizačních hodnot a
atomizace hodnot. Nemohu samozřejmě vyloučit, že Trump pod tlakem elit
nebude muset v jiné formě „vyvážet“ demokracii. Zcela určitě ale ne ve
formě a v měřítku, jako tomu bylo doposud. Spojení se USA s Ruskem proti
Číně nehrozí. Jeví se mi také, že i po prezidentských volbách v Rusku v
roce 2018 – za předpokladu, že se do Kremlu nedostanou nepolepšitelní
neoliberálové či pučisté, se Rusko bude dále vyvíjet a chovat podle
přísloví: ‚Když se přátelíš s vlkem, měj sekyru po ruce.‘ Politika
USA, vycházející z podstaty svého hospodářského systému a mající za
cíl oslabit a případně si podmanit Rusko, podkopala prakticky veškerou
důvěru pracujících občanů Ruska k USA. Zvolený prezident Trump hlásá a
bude i nadále hlásat: Amerika především. Proto předpokládám, že se
prosadí stará pravda tvrdící, že nedůvěra osekává strom lásky. A také:
kde vládne síla, tam rozumu mohyla. Scénář, který zrealizoval Richard
Nixon s Čínou, je proto pro mne v současné době, stavu a pozic USA a Ruska
ve světě, a za vlády prezidenta Trumpa, nereálný.

Několikrát padlo, že největším poraženým amerických voleb je Ukrajina.
Byl postup na Ukrajině natolik svázán s lidmi z Obamovy administrativy, že
to bude Trump moci hodit za hlavu a nechat Ukrajinu svému osudu? Do jaké míry
je možné dohoda budoucího prezidenta Trumpa s Ruskem ve smyslu, že
postovětský prostor nechá být a Rusko dá naopak záruky za klid v Pobaltí?
Je taková dohoda reálná?

Ukrajina nebyla poražena prezidentskými volbami v USA. Ukrajina byla poražena
svými elitami a vlastizradou. Porazila se sama za pomoci tandemu USA–EU a
idealizace hospodářského systému založeného na expanzivitě a
politicko-finanční korupci obrovských rozměrů. Proto se dnes Ukrajina
nachází ve stavu, který se v angličtině nazývá failed state. Trump nebude
moci, jak je formulována otázka, hodit za hlavu a nechat Ukrajinu svému osudu.
Ukrajina, jako failed state se totiž stala nepříjemnou vidličkou jak pro
Rusko, tak i EU, v ruce USA. Vidlička je velice výhodný instrument. Nejen
při zkoušce z etikety, při podávání hrášku, nebo rýže do úst. Každý
pohyb ruky, pád, nebo neopatrné zacházení s vidličkou může způsobit
zranění a bolest. Proto sdělil prezident Putin EU a USA, že nebude Ukrajinu
zachraňovat, nebo dokonce okupovat. Problém Ukrajina se tak stává problémem
EU.

USA, během prezidenství Trumpa budou počítat peníze a současně
přihlížet, jak rychle a v jakém měřítku se EU a Rusko oslabuje, nebo ne.
Trump ví, že problémem EU je již dnešní potřeba tvrdého vnějšího
zásahu do politiky Ukrajiny. EU ho není schopná. Proto nevylučuji, že se ke
slovu dostane mezinárodní tribunál a podobné soudy, které si pozvou
politiky a oligarchy typu Porošenko & Co. Problém pro Rusko je v tom, že
failed state nemá nic jiného pro udržení pozornosti na sebe, a tím i
očekávání nějaké pomoci, než provokace a terorismus. Zabití vojáka FSB
a řadového vojáka v srpnu, následné zatknutí ukrajinských diverzantů a
včerejší (21. 11.) unesení dvou ruských vojáků a jejich následné
věznění, dokumentují napsané, a dovolují předpověď, že ruská
veřejnost takové chování ukrajinských orgánů a gangů nebude dlouho
tolerovat, stejně jako nečinnost ruské vlády a ruských orgánů. Proto bude
Rusko ještě za prezidenství Putina muset jednat. Ne za jednacím stolem, ale
v tichu, bez veřejnosti. Podle svého zvyku, nebo zlozvyku, a čínského
přísloví: ‚Nemluvte, jestli to nezmění ticho k lepšímu.‘

Proč nevidím žádný relevantní důvod pro dohodu budoucího prezidenta
Trumpa s Ruskem ve smyslu, že postovětský prostor nechá být a Rusko dá
naopak záruky za klid v Pobaltí? Rusko již dohodám s USA a s EU nevěří.
Nové dohody nebude tak rychle podepisovat, jak potřeba, nebo jak by si
někteří přáli. Za druhé, Rusko doposud nechalo, a nechává Pobaltí v
klidu. NATO tam haraší zbraněmi, stíhačkami a rotacemi vojáků. Pobaltí,
jako zapuštěná zelinářská zahrada NATO a EU, Rusku politicky,
hospodářsky, finančně, a dnes i vojensky, nic, kromě starostí a výdajů,
nenabízí. Za třetí, v případě západem vyprovokovaného konfliktu je
Pobaltí odsouzeno k slzám. Žádné smlouvy v takovém případě nebudou
platit. Po nedávné instalaci nových raketových systémů v Kaliningradu a
bůhvíkde ještě, by měli Poláci vyrábět kapesníky pro celou EU. Dohoda,
jak se ptáte, je již z uvedených důvodů proto nereálná.

Objevují se také úvahy o tom, že by mohla vzniknout jakási „Jaltská
dohoda číslo 2“, která by byla likvidační pro malé evropské národy,
stejně jako tomu bylo pro II. světové válce, kdy si USA a Rusko rozdělily
ve světě sféry svého vlivu. Moldavsko, Ukrajina a další země by prý tak
propadly znovu do vlivu Moskvy. Mají se tyto státy obávat? A jak bychom na
tom pak byli my v Česku?

S dohodou, nebo bez dohody – Jalta 2, nebo Jalta 3, nebo i jinak zvané dohody
–, malé národy to mají spočítané. Dokonce, malé národy sami počítaly.
A přitom se přepočítaly. Ignorovaly všechny základní psychologické pasti,
které je potřeba brát při jednáních a analýze v úvahu, o kterých jsem
nedávno psal, včetně mýtu o spravedlnosti, o zákonitosti vývoje
přírodních a umělých systémů v kontextu národních zájmů velkých
mocností. V neposlední řadě malé národy idealizovaly svůj význam
připisováním si vlastností, které buď vůbec nemají, nebo když je mají,
tak jsou tyto dnes bezcenné. Česko, a tady podtrhuji to dnešní, nebude
zachráněno od slz s pomocí mladé generace. Říkám generace, ne elitou,
nebo elitami. Ať se na mě, jako cizince, nikdo nezlobí, nebo se neurazí: ČR
se dnes nemůže chlubit suverénní elitou a osobnostmi. Kromě toho nevidím v
ČR vychovávání vlastní politické, hospodářské a kulturní elity,
oddané dnes nikde nedefinovanému národnímu zájmu, a schopné proplout
úspěšně mezi Scyllou nevylučitelného chaosu, včetně války v Evropě, a
Charybdou světa nacionalismu, izolacionismu a bůhvíčeho ještě. ČR,
včetně cizinců v ní žijících, má zatím obrovské štěstí a žije si
jako v bavlnce. Pozor však. Stejně jako nic netrvá věčně, ani láska k
jedné slečně, neroste žádný strom až do nebe. Jak moc tvrdý bude Trump
podle vás vůči Číně? Začne-li obchodní válku, bude ji chtít podpořit
vojensky v Tichomoří? Nabízí se, zda by to, co dělal Obama vůči Rusku,
nemohl začít Trump dělat vůči Číně. Z druhé strany, Číňané vlastní
značnou část dluhu USA a Američané si navykli na laciné čínské zboží.
Co z toho všeho může vzejít?

Čína, podobně jako USA, potřebují globalizaci – především globalizaci
obchodu a financí, byť každý z jiného důvodu. Zruší-li například Trump
smlouvu TPP (Transpacifické partnerství), získá hned několik výhod. Jednou
z nich bude indikace plnění předvolebního slibu o zamezení ztrát a
získáváni nových pracovních míst a příležitostí v USA. Druhou bude
výhoda bilaterálních smluv na základě amerického obchodního práva.
Třetí, a to zcela určitě ne poslední výhodou bude možnost utajování
obsahů bilaterálních smluv a doplňků k nim. To se nezmiňuji o skutečnosti,
že většinu tendrů na dodávky a služby vypisují státy USA. Menší část
tendrů vypisují federální orgány. Jim napovídají, když ne víc,
americké nadnárodní korporace, přísné bezpečnostní kontroly, a i v ČR
známý, protekcionismus. Zrušení TPP na druhé straně zvětší naději
Číně na rozvoj svého programu RCEP. Toho se USA neúčastní. Trump
zrušením TPP podpoří i snahu Ruska. Tímto způsobem získá Trump ihned dva
(vnitropolitické a zahraničněpolitické) trumfy, zabije dvě mouchy jednou
ranou (dovolíc Číně a Rusku pracovat na svých plánech), a současně
prodlouží život USD a americkému světovému účetnictví.

Mluví se o tom, že Trump je velký izolacionista a nepodporuje zamýšlenou
obchodní dohodu TTIP s Evropou. A o TPP (transpacifická obchodní dohoda,
např. s Japonskem, Austrálií atp.) se už vyjádřil, že ji chce zrušit
hned po svém nástupu do Bílého domu. Znamená to tedy, že se ztíží
přístup na americký trh? A postihne tato situace i Českou republiku, která
tak bude mít ještě více omezený přístup se svým zbožím do USA?

Trumpova předvolební retórika a přípravná jednání týkající se
složení jeho týmu indikují, že Trump ví, že izolacionismus (z franc.
isoler – odloučit, osamostatnit) je politická doktrína upřednostňující
domácí politiku před zahraniční. Ke zrušení TPP bude asi stačit jeho
podpis. K potratu TTIP stačí jeho nečinnost, i když nelze vyloučit, že
moment setrvačnosti americké a bruselské byrokracie je opravdu veliký, a
odejít dobrovolně z velice dobře placených pozic se nikomu nebude chtít. V
žádném případě zrušení TPP a neexistence TTIP nepředstavují větší
omezení přistupu na americký trh než doposud. Důvody jsem naznačil v
odpovědi obsahující popis rozdílu počtu tendrů na státní a federální
úrovni, a plánovanou platnost smluv TPP a TTIP s omezením na federální
tendry. V obchodu platilo a bude i nadále platit, že osobní přítomnost a
znalost krajiny a partnera, důvěra a spolehlivost rozhodují.

Předpokládám, že Trump se bude snažit kombinovat snahu minimálně se
angažovat v zahraničí a ekonomický protekcionismus. Má k tomu příklad z
dějin USA. Izolacionismus se uplatňoval v 30. letech 20. století v USA.
Tehdejší vláda odmítla spolupracovat se státy zapojenými do konfliktů a
věnovala se spíše domácím záležitostem. Ke změně tohoto přístupu
došlo po druhé světové válce. V současné době praktikují izolacionismus
různé státy, včetně USA, EU, Číny a Ruska v modifikovaných formách,
snažící se současně vyloučit označení jako státy nesvobodné či
totalitní. Všichni se hlásí k WTO a jejím principům vědíc, že WTO krizi
nepřežije. Touto tzv. narcistní nerovnováhou trpí mnoho jedinců a států.
Problém je, že jedinci a státy s těmito poruchami si neuvědomují
zvláštnost a následky chování a konání. Proto se v poslední době často
spekuluje o tom, zda může být narcismus brán jako životní styl. Životní
styl a psychická porucha se navzájem nevylučují. Ale partnerské vztahy jsou
pro narcisty skutečným problémem. Proto nic explicitně dobrého od vztahu EU,
Číny a Ruska k USA pro ČR neočekávám.

Zároveň Donald Trump usiluje o liberalizaci ekonomiky kapitálových trhů.
Dokáže se při té deregulaci vyhnout katastrofám, které nastaly po pádu
Lehman Brothers v roce 2008? A co nebepečí obřího amerického zadlužení?

Liberalizace ekonomiky kapitálových trhů podle mého skončila. Případné
další deregulace mohou pouze zhoršit současný stav nemocného (západního
společenství). Co nevylučuji, je snížení daní pro korporace jak v USA,
tak i ve Velké Británii, což přinese s sebou nové problémy a boj. Obří
americké zadlužení se při absenci neochoty USA se spravedlivě dělit s
asymetrickými spojenci a partnery ve světě, neochotou nechat padnout USD a
zaměnit USD opravdovou demokratizací systému světových rezervních valut
– bude řešit válka.

Britský tisk uvedl, že generální tajemník NATO si nechal vypracovat
analýzu, která ve své mírnější podobě znamená, že Trump nebude chtít
platit vojenské výdaje na starém kontinentu a hodí to „na hrb“ Evropě.
V horším důsledku to prý znamená absolutní konec angažmá v Pobaltí a na
Ukrajině ze strany USA. Hrozí, že v takovém případě evropští členové
NATO nebudou chtít požadované peníze uvolnit a ohrozí to i bezpečnost
některých evropských států?

Pro tvrzení, že Trump, ani jiní z potenciálních lídrů USA nebudou ochotni
chtít platit za bezpečnost Evropy, nemusím číst britský tisk a poslouchat
generálního tajemníka NATO. Dnes, kdy čas přiznání pro Evropu již
přišel – a lámání chleba začalo –, by evropské elity měly buď
odejít na nemocenskou, nebo do důchodu a při předání úřadů poprosit o
dialog se sousedem. Vyrovnaný vztah se sousedem je totiž důležitější než
láska ke vzdálenému a v zámoří žijcímu přibuznému a asymetrickému
spojenci.

Bezpečnost evropských států nezachrání peníze a vyzbrojování.
Bezpečnost evropských států může zabezpečit pouze dialog a spolupráce s
Ruskem a se všemi těmi, kteří mají opravdovou potřebu s Evropou a s Ruskem
spolupracovat a soužít. Skutečnost všedního dne je zcela jiná: stačí se
vrátit na začátek odpovědí na vaše otázky a uvědomit si význam rezoluce
bezvýznamného EP pro budoucnost Evropy. Komu to nestačí, může napovědět
přísloví: ‚Neštěstí vchází těmi dveřmi, které jsme mu otevřeli.‘
Lidem, kteří se neumějí červenat, nelze prostě věřit. Podobně: ‚Je
lepší být jeden den člověkem, než tisíc dní stínem.‘ To i proto, že
člověk se nikdy nevrací z cesty takovým, jakým byl před jejím začátkem.
To platí i pro odpověď na vaší další otázku.

Angela Merkelová ohlásila svoji kandidaturu na post kancléřky i v
příštím roce. Je „šedou eminencí EU“ a klasickým představitelem
evropského korektního politického stylu, který se mimo jiné vyznačuje i
velkou vstřícností k migraci. Jak může fungovat vztah mezi ní a novým
americkým prezidentem, který hledí s despektem na celou Evropskou unii?

Kancléřka Merkelová, by měla k ohlášení své kandidatury připojit
vysvětlení, proč chce kandidovat. Je kvalitativní rozdíl, jestli je
důvodem kandidatury absence osobností, slabost politických elit v SRN a v EU,
nebo osobní ambice, či příkaz třetího. Vědět důvod kandidování by
dovolilo lépe ohodnotit, nakolik jsou si kandidátka a s ní spojené elity
vědomy konce tzv. politické korektnosti.

Trumpovo předvolební hřímání ‚Amerika především‘, i kdyby padlo jen
částečně na plodnou a měkkou půdu a nebylo tak slyšet, má druhou stranu
určenou pro Evropu: Evropo, probuď se. Prolhaná, lenivá a lakomá Evropa se
bude jenom pomalu probouzet a těžko stavět na své nohy bez pomoci.
Vstřícnost kancléřky k migraci se bude transformovat do ještě více
komplexních lží. Ty svými následky umocní lenivost a lakomost
prostřednictvím strachu a paralyzování společenského života. Protože
Trump nemůže Evropě pomoci jinak, než když bude na kolenou, nabídne
Evropě více politické svobody a suverenity. Tato, jako nová svoboda a
suverenita i ve vztahu k USA, ovlivní i vztah mezi staronovou kancléřkou a
Trumpem. Vztah bude věcný s absolutní koncentrací na americké národní
zájmy. To indikuje chtěně-nechtěný obsah textu dokumentu, který nesl Kris
Kobach, a který ofotografoval fotograf AP po návštěvě u Trumpa. To málo,
co se dá přečíst, stačí k tomu, aby si vítačí migrantů hledali jiného
partnera než Trumpa. Fotografii zveřejnil Süddeutsche Zeitung.

Hřímání pan Fillona, vítěze prvního kola primárek ve Francii, že je to
Západ, kdo odmítl spolupracovat s Ruskem a ne Rusko, a že je to Čína, kdo
představuje nebezpečí pro EU a ne Rusko, nebo že Rusko není ve své
podstatě protivníkem Evropy, nebude přesto v Berlíně vyslyšeno. Podobně
jako nebude uviděno a uslyšeno Trumpovo hřímání na účet amerických
masových médií, která si pozval do svého mrakodrapu, aby jim tam četl
levity a současně ladil s nimi kontakt na prahu dalšího boje, kterým bude
100 dní ve funkci prezidenta. Zástupci všech pozvaných amerických medií
přijali Trumpovo pozvání a akceptovali bez křiku zákaz fotografování,
elektronických a ručních zápisů během návštěvy u Trumpa. To neznamená,
že Trump již vyhrál nad medii. Je to ale indikace, že čas začít mluvit
jinak s manipulátory veřejnosti přišel.

Je to indikace, že včerejší rezoluce EP týkající se boje s ruskou
propagandou, která prý rozkoluje EU, je hloupost. Podobná hlouposti tvrdit,
že Trump se prvních 100 dní v úřadu bude zabývat výlučně vnitřní
politikou a problémy USA. Sýrie, Ukrajina, Afganistán a Irák, stejně jako
všeobecný boj s terorismem budou brát své z pracovního času Trumpa. V
kontextu představitelného společného boje Trumpa a Putina proti
mezinárodnímu terorismu se může dokonce potvrdit, že EP se svou rezolucí
proti Rusku vědomě narušuje možnost sjednocení v boji proti terorismu,
proti IS, proti fundamentalistům apod. Nedat možnost, nebo omezit možnosti
veřejnosti srovnávat informace, fakta a analýzy – to lze již dnes
kvalifikovat jako informační přestupek. Nevím, jak je tomu v ČR. Ale dovedu
si představit, že v několika státech EU lze tento přestupek soudně
napadnout.

Má pravdu Hynek Kmoníček, který říká, že konec politiky šíření
demokracie všemi prostředky pro nás bude výhodný? Anebo máme i navzdory
Trumpovi podpořit tvrdý postoj vůči Rusku? V případě, že bude Trump
razit protičínskou politiku, mělo by smysl, abychom pokračovali v naší
vstřícné politice vůči Číně? Co bude pro nás výhodnější?

Vážím si a respektuji znalosti a zkušenosti pana Kmoníčka. Souhlasím s
jeho hodnocením, že konec politiky šíření demokracie všemi prostředky
pro nás bude výhodný za předpokladu, že budeme připraveni, vědět a umět
využít novou situaci. Podporovat tvrdý postup proti Rusku, to ČR může.
Podle mého hodnocení by ale neměla. Výsledkem podpory proti Rusku bude
volná cesta k samobičování a k úpadku, minimálně hospodářskému a
kulturnímu. Jakou by Trump realizoval politiku ve vztahu a Číně – ČR by
si měla uvědomit, že Čína nepotřebuje z ČR nic, kromě přístupu na trh
místní a evropský, něco málo z místního a středoevropského
logistického potenciálu, a několika talentů.

Proto jaká bude v konečném výsledku politika ČR vůči Číně, zda
vstřícná nebo méně, bude rozhodovat především Čína. Pro ČR a její
občany bude vždy výhodnější, uvědomí-li si co nejdříve, že ani
nejsilnější vítr nepohne skálou. Bude-li vláda schopná a ochotná si
vytvářet pro různé, a především extrémní, situace svá vlastní
alternativní řešení, plány a strukturu řízení na základě reflexe
minulosti, ale i přítomnosti včetně amerického hnutí Alt-right (National
Policy Institute, NPI, prezident Richard Spencer), bude jí možné si
představit budoucnost. Do budoucnosti a na horu vede mnoho cest, krajina se ale
nemění. Platí totiž, že u hloupého je i štěstí hloupé. A také, že
když jsi jednou upadl, neznamená to, že nejdeš správnou cestou. Proto,
když uděláte chybu, smějte se. Nesmějte se ale starcům – jednou jimi
budete sami. Souhlasu netřeba.

Autoři: Daniela Černá, Jan Štěpán

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Lavrov sdělil, že Putin je ochoten se setkat s Trumpem

Vladimir Putin je ochoten se setkat se svým americkým kolegou Donaldem Trumpem
„na okraj“ summitu APEC ve Vietnamu, prohlásil ministr zahraničních
věcí RF Sergej Lavrov.

„Slyšíme výroky Donalda Trumpa o tom, že plánuje podobnou schůzku s
prezidentem Putinem. Protokolní služby navázaly kontakt, a když budou
grafikony obou předáků definitivně určeny, myslím si, že vám to oznámí",
řekl ruský ministr.

Lavrov podotkl, že plánuje s Tillersonem projednat dvoustranné vztahy, které
„si vyžadují vážnou opravu", a také „Korejský poloostrov, syrské
urovnání, Irák, palestinsko-izraelský konflikt a Ukrajinu".

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
TV chtěla divákům představit životy obyčejných muslimů. Jenže úplně
obyčejní nebyli a je z toho skandál

Britskou BBC už natolik ovládla politická korektnost, že už dává prostor
ve svém vysílání radikálním islamistům. V pořadu Muslims Like Us by se
tak měl objevit i muslim z blízkého okruhu radikálního imáma Anjema
Choudaryho. Bezpečnostní experti jsou zděšeni, ale BBC si trvá na svém.

Pořad je přezdívaný jako „Big Brother pro muslimy“ a mělo by se v něm
objevit deset muslimů, kteří zastávají hraniční pohledy na svět kolem
sebe. Hlavní hvězdou unikátní reality show by měl být pětatřicetiletý
bývalý boxer Anthony Small alias Abdul Haqq, který v minulosti vyjadřoval
veřejně podporu Islámskému státu. V loňském roce ostatně také stanul
před soudem, který jej však nakonec veškerých obvinění z napojení na
ISIS zbavil.

Haqqa a spol. budou sledovat kamery BBC přímo v jeho domě. Jak píše
britský deník Daily Mail, diváci tak budou moci sledovat život britských
muslimů prakticky od rána do večera. Kontroverzní televizní série vzbudila
rozruch mezi britskou veřejností i bezpečnostními experty. Samotný Haqq
totiž udržuje přátelské vztahy se známým radikálním imámem Anjemem
Choudarym, který byl letos v červnu po mnoha neúspěšných pokusech obviněn
z podpory terorismu.

Celý text v angličtině je ZDE.

Dvoudílná série Muslims Like Us by měla být vysílána v hlavním
vysílacím čase na BBC 2 a oslovení bezpečnostní experti označují shodně
výběr účastníků reality show veřejnoprávní stanicí za „bezohledný a
nebezpečný“. BBC se nicméně hájí tím, že v názorovém průřezu
deseti vybraných muslimů by měl dostat prostor právě i někdo, jako je
někdejší usvědčený podvodník a konvertita k islámu Haqq.

Životní příběh Haqqa se přitom vyvíjel správným směrem a nadějný
boxer v roce 2009 zvítězil na mistrovství Commonwealthu v lehké střední
váze. Ve čtyřiadvaceti letech však konvertoval k islámu, vzdal se
sportovní kariéry a rozhodl se pro kariéru „profesionálního muslimského
aktivisty“. Účastnil se demonstrací proti válce v Afghánistánu a dostal
se do kontaktu se zmiňovaným Choudarym. Pod vlivem jeho kázání se
zradikalizoval a mnohokrát vyjádřil svoji podporu ISIS.

Na jednom z publikovaných videí dokonce ospravedlňoval stětí hlavy
amerického novináře Jamese Foleyho. Zatím se mu však přes jeho podporu
radikálního islámu daří unikat před spravedlností. Stejně jako jeho vzor
Choudaryho také Haqqa doposud všechny soudy zbavily veškerých obvinění. To
z něj však podle profesora z Centra bezpečnostních a zpravodajských studií
Anthonyho Gleese nijak nesnímá vinu. „BBC dělá chybu. Haqq veřejně
podporuje záměry islamistů a schvaloval teroristické útoky v Londýně.“

„Haqq není někdo, komu by se měla dostávat publicita na obrazovkách
televize, kterou financují daňoví poplatníci. Vzhledem k teroristickým
hrozbám bychom měli být velmi opatrní v tom, aby se v médiích objevovali
radikální muslimové,“ míní Adam Deen z think-tanku Quilliam Foundation,
který se věnuje boji proti islámskému extremismu.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
V Kyjevě byla před očima kolemjdoucích unesena žena. Vše zaznamenala
pouliční kamera

Na Internetu se objevilo video únosu ženy na jedné z kyjevských ulic, které
natočila pouliční kamera. Na video upozornila televize NewsOne.

K incidentu došlo v sobotu odpoledne na Tyčinově třídě. Asi třicetiletá
žena venčila psa, nedaleko se zastavilo auto a dva muži ji násilně vtáhli
dovnitř.

Na videozáznamu (v 11:04) je vidět, že se kolemjdoucí snažili v tom
únoscům zabránit, ale to se jim nepodařilo. Auto odjelo z místa činu.

Bylo upřesněno, že v Kyjevě byl vyhlášen plán Zachycení a policie
pátrá po béžové Hyudai, kterou odjeli zločinci.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
ČSSD naštvala Libora Roučka. Jde o aktivistu Patočku

Bývalý europoslanec Libor Rouček (ČSSD) se rozzlobil, když se dozvěděl,
že sociální demokracie vylučuje Jakuba Patočku, protože je prý víc
občanský aktivista než politik. A není jediný, koho to naštvalo.

„Vyloučení je to chybné. Nejen, že zřejmě odporuje stanovám, ale
hlavně směru, který by měla ČSSD nastoupit. Chce-li se tato strana pokusit
o politický návrat, musí oslovit všechny potenciální voliče od středu do
leva. K tomu nepotřebuje ani tak politiky intrikující na stranických
sekretariátech, ale především právě občanské aktivisty schopné oslovit
určitou skupinu obyvatelstva,“ zmínil Rouček.

„Jakub Patočka, přes všechny výhrady, které k němu člověk může mít,
takovýmto aktivistou bezesporu je. Umění demokratické politiky je
nejrůznější názorové směry sjednotit. Ne je vyloučit,“ dodal bývalý
europoslanec.

„S vyloučením J. Patočky z ČSSD nesouhlasím, nebyl pro to důvod. Pokud
tahle politika bolševické netolerance v soc. dem. zvítězí, stane se z ní
nevolitelná sekta,“ řekl velmi rázně Bohuslav Sobotka na svém
twitterovém účtu.

Své pak napsal i komentátor Práva Alexandr Mitrofanov. „Podivné (s
porušením stanov) vyloučení Jakuba Patočky z ČSSD mimořádně dobře
ukazuje stav strany, do které se současně jinými dveřmi vlamuje Paroubek,“
sdělil Mitrofanov.

Celý příspěvek Libora Roučka:

Přečetl jsem si, že ČSSD vylučuje Jakuba Patočku. Prý je víc občanský
aktivista než politik. Vyloučení je to chybné. Nejen že zřejmě odporuje
stanovám, ale hlavně směru, který by měla ČSSD nastoupit. Chce-li se tato
strana pokusit o politický návrat, musí oslovit všechny potenciální
voliče od středu do leva. K tomu nepotřebuje ani tak politiky intrikující
na stranických sekretariátech, ale především právě občanské aktivisty
schopné oslovit určitou skupinu obyvatelstva. Jakub Patočka, přes všechny
výhrady, které k němu člověk může mít, takovýmto aktivistou bezesporu
je. Umění demokratické politiky je nejrůznější názorové směry
sjednotit. Ne je vyloučit..

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Svoboda a demokracie nejsou ohroženy, to jen někteří vytváří špatnou
náladu. Respektujte výsledek voleb, udeřil Andrej Babiš

Na sociálních sítích stále rezonují oslavy, demonstrace, protidemonstrace
ze 17. listopadu. Stranou veřejného dění nezůstal ani ministr financí
Andrej Babiš (ANO). Ve čtvrtek ráno položil na Národní třídě květiny,
vtipálci ovšem obratem přidali vtip. Sám Babiš sepsal navíc pár řádek.
Máme se prý v České republice dobře a lidé by měli respektovat výsledky
voleb.

Andrej Babiš položil hned včera brzy ráno květiny na Národní třídě.
Zachytili ho přitom fotografové a snímek začal kolovat po sociálních
sítích. Našli se ovšem vtipálci, kteří upravili fotografie tak, že
Babiš klade místo květin na Národní třídě své slavné koblihy, které
normálně rozdává před volbami.

Sám Babiš na sociální síti Facebook k výročí napsal pár slov. „Svoboda
a demokracie jsou ty největší hodnoty. Nemyslím, že by byly ohroženy, jak
se to dnes snaží některé osoby lidem namlouvat a vytvářet špatnou náladu.
Je třeba se ptát, proč takovou atmosféru vytvářejí. Lidi jsou
nespokojení s některými politiky, nikoliv se systémem. Příští rok si
lidi zvolí do sněmovny toho, koho budou chtít. A tím pádem i novou vládu.
A začátkem roku 2018 si zvolí přímou volbou prezidenta, jakého budou
chtít. Kdo bude tuto zemi řídit, bude projev většinové vůle našeho
národa. Tedy projev demokracie. Měli bychom se naučit respektovat volbu
většiny. I to je demokracie,“ sdělil lidem Babiš.

České republice se podle jeho názoru daří a není důvod ke špatné
náladě. Prý bychom měli bojovat proti nenávisti a závisti a všechno to
skončí tím, že nám bude ještě líp, jak ostatně Babiš slibuje už od
roku 2013.

Andrej Babiš doslova napsal:

Svoboda a demokracie jsou ty největší hodnoty. Nemyslím, že by byly
ohroženy, jak se to dnes snaží některé osoby lidem namlouvat a vytvářet
špatnou náladu. Je třeba se ptát, proč takovou atmosféru vytvářejí.

Lidi jsou nespokojení s některými politiky, nikoliv se systémem. Příští
rok si lidi zvolí do sněmovny toho, koho budou chtít. A tím pádem i novou
vládu. A začátkem roku 2018 si zvolí přímou volbou prezidenta, jakého
budou chtít. Kdo bude tuto zemi řídit, bude projev většinové vůle našeho
národa. Tedy projev demokracie. Měli bychom se naučit respektovat volbu
většiny. I to je demokracie.

Myslím, že bychom se měli snažit o zlepšení nálady ve společnosti a
bojovat proti nenávisti a závisti. Naší zemi se daří, přeju si, aby se
dařilo všem. A jsem předsvědčen, že už je a bude ještě líp.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
ČR a Čína podepsaly na 30 obchodních dohod

Účastníci ekonomického fóra na pražském Žofíně podepsali dnes za
účasti prezidentů Česka a Číny na 30 obchodních dohod v nejrůznějších
oblastech. Jedna z nich se týká i analytické spolupráce na přípravách
kanálu Dunaj-Odra-Labe, uvedl český prezident Miloš Zeman. Dohody s
čínskými firmami z české strany podepsaly například Škoda Auto, ČEZ,
skupina J&T, Česká exportní banka nebo Český Aeroholding.

"Politici mají podnikatelům otevřít dveře. Ten podnikatel, který
otevřenými dveřmi nedokáže vstoupit, nestojí za to, abychom se jím dále
zabývali. Vstoupit musíte sami. Děkuji všem, kdo dokázali vstoupit, což
dokážou právě připravené a dohodnuté smlouvy," řekl před podpisem dohod
Zeman. Na Žofíně se dnes podle něj sešlo 30 nejúspěšnějších
čínských a stejný počet nejúspěšnějších českých podnikatelů.

Zeman také zopakoval, že objem čínských investic v Česku dosáhne letos 95
miliard korun. Uvedl, že i politici mají své sny a tím jeho je vybudování
kanálu Dunaj-Odra-Labe. Vítá proto předběžný zájem čínských firem na
spolupráci na tomto projektu.

Další dohody se týkají energetiky, finančnictví, automobilového průmyslu
nebo cestovního ruchu. Mezi podepsanými je i dohoda o rekonstrukci a nákupu
fotbalového stadionu Eden.

Podepsána byla mimo jiné dohoda o technologicko-ekonomické spolupráci mezi
S.W.H. Group zaměřující se na obnovitelné zdroje energie a China Longyuan
Power Group. Uzavřena byla i rámcová dohoda o finanční spolupráci mezi
Českou exportní bankou (ČEB) a Čínskou rozvojovou bankou, která má mimo
jiné usnadnit českým exportérům přístup na čínský trh.

Memorandum o porozumění podepsaly také kunovický výrobce letadel Aircraft
Industries a China Aviation Supplies Holding Company. Další memorandum o
porozumění o všestranné spolupráci uzavřely China General Nuclear Power
Corporation a skupina ČEZ.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Konec keců: Starý Henry Kissinger hovořil o Trumpovi, Putinovi i EU. Naše
média se budou ošívat

Šéfredaktor amerického magazínu The Atlantic Jeffrey Goldberg se v
posledních měsících pravidelně setkával s doyenem americké diplomacie
Henry Kissingerem a vedl s ním rozhovory o postavení Spojených států.

Goldberg hovořil s Kissingerem v den vyhlášení výsledků voleb a
někdejší poradce pro národní bezpečnost a ministr zahraničí v Nixonově
a Fordově administrativě neskrýval své překvapení. „Myslel jsem si, že
vyhraje Hillary Clintonová,“ zmínil Kissinger, který v předchozích
rozhovorech s Goldbergem uvedl, že si váží její inteligence i analytických
názorů. Ovšem vítězství Trumpa nevidí jako žádnou tragédii, ale spíš
novou příležitost.

„Trump by se mohl zasadit o soulad mezi naší zahraniční politikou a
domácí situací. Veřejnost a elity vnímají směřování zahraniční
politiky USA odlišně. Myslím, že by mohl tyto dva pohledy k sobě
přiblížit. Má k tomu ideální příležitost a bude záležet jen na něm,
jestli se mu podaří uspět,“ řekl Kissinger s tím, že by se mělo
přestat se zpochybňováním kompetentnosti zvoleného prezidenta. „On byl
prostě zvolen prezidentem a nyní musí dostat šanci uplatnit svůj pohled na
věc v praxi.“

Kissinger tvrdí, že s Trumpem není v kontaktu, ale když prý projeví zájem,
rád jej navštíví a pohovoří s ním. Bývalý šéf americké diplomacie
hájí Trumpa v otázce jeho údajné náklonnosti vůči Rusku a Putinovi, ze
kterého ho obviňovala v průběhu volební kampaně Clintonová i většina
médií. „Nemyslím si, že je nějaký obdivovatel Putina. Jen o něm ruský
prezident řekl pár pozitivních slov, tak Trump prostě cítil z
diplomatického hlediska mu to nějakým způsobem oplatit.“

Celý rozhovor v angličtině najdete ZDE.

Na závěr krátkého telefonického rozhovoru Kissigner udělil Trumpovi
několik užitečných rad. „Za prvé by měl jasně prokázat, že si je
přesně vědom, jakým výzvám Spojené státy musí čelit. Za druhé by měl
dát najevo, že ví, kam se ubírá vývoj a navrhnout správný směr. Čeho
se snažíme dosáhnout? Čemu je třeba naopak zabránit a proč? K výše
zmíněnému si samozřejmě potřebuje Trump udělat podrobnou analýzu.“

Mnoho zajímavého však řekl Kissinger i v uplynulých měsících, kdy s
Goldbergem diskutoval. Mimo jiné zmínil, že za nejschopnější prezidenty
posledních dekád považuje Ronalda Reagana a Billa Clintona. A vyjádřil se
také k rusko-americkým vztahům. „Putin ví, že Rusko je slabší než
někdejší SSSR a samozřejmě i než USA. Rusko si prošlo zcela unikáním
vývojem a k tomu je třeba při budování vzájemných vztahů přihlížet. K
pochopení Putina je třeba si přečíst Dostojevského, nikoli Hitlerův Mein
Kampf.“

Tématem rozhovoru byla také „reál“ politika a lidská práva. Kissigner v
této souvislosti kritizoval snahu Obamovy administrativy zbavit syrského
prezidenta Bašára Asada jeho úřadu. „Předpokládejme, že Asad zítra
rezignuje. Sakra, co ale bude potom? Co vyplývá z morálního rozhodnutí
sesadit ho? Bude automaticky následovat demokracie? Pokud ne, bude v Sýrii
vládnout režim, který nebude stávající hrozby ještě zvětšovat?“
podivuje se Kissinger.

Kritickému pohledu Kissingera v rozhovoru neušla ani Evropská unie a
evropský kontinent jako takový. „Evropská unie nebyla schopna, navzdory
existenci eurozóny, přijmout společný politický nebo strategický přístup
ke zbytku světa. Nevidím ani žádné mechanismy, s nimiž by mohl kontinent
rozvíjet svoji strategickou koncepci. Vliv Evropy na světové dění se
neustále snižuje a myslím, že to ještě přinese v budoucnosti své
negativní důsledky.“

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Tak co ti Číňani? Erik Best neodsuzuje, nechválí Kalouska, ale ani nejásá

Pokud vnímáme sbližování vztahů s Čínou pozitivně, je návštěva
prezidenta Si Ťin-pchinga určitě velkým úspěchem prezidenta Miloše Zemana.
ParlamentnímListům.cz to říká novinář a politický analytik Erik Best.
Zároveň ovšem upozorňuje, že dosavadní čínské investice prý
nahrávají spíše oligarchům, protože šlo zatím o změnu vlastníků a
žádná nová pracovní místa. Nevylučuje však, že se to může s
pokračujícím upevňováním vztahů s Čínou změnit. Best rovněž
okomentoval aktivní účast Miroslava Kalouska na protičínské demonstraci.

Návštěva čínského prezidenta Si Ťin-pchinga je minulostí. Vůdce Říše
středu odletěl z Prahy ve středu po třetí hodině odpoledne. Jaký je
význam historicky první návštěvy nejvyššího představitele Čínské
lidové republiky? Jaký dopad to bude mít na českou ekonomiku? Nejen nad
těmito otázkami se v komentáři pro ParlamentníListy.cz zamýšlí Erik Best.

„Celé to trošku navazuje na to, jak tu politici přistupují k migrační
krizi. Tam existuje jedna nevyřčená migrační politika a pak jedna
oficiální migrační politika, o které se mluví veřejně. Sobotka s
Babišem a Chovanec říkají nahlas jednu věc, ale pak odsouhlasí jinou
politiku,“ dává jako příklad.

S Čínou je to podle něho podobné. „Zeman prohlásil, že máme suverénní
zahraniční politiku. Částečně je to pravda, ale když se podíváte na
smlouvu o strategickém partnerství, tak to není tak samostatná politika. Jde
o stejnou politiku, jakou má Německo, Velká Británie a dokonce i Amerika. Z
tohoto hlediska si myslím, že každý tábor má svým způsobem důvod ke
spokojenosti,“ říká Best pro ParlamentníListy.cz.

Když se ale podle jeho slov díváme na komerční záležitosti, tam už to
tolik neplatí. „Tam je jednoznačný směr vůči zájmům oligarchů a to
nás rozděluje od Německa. Ne tolik od Velké Británie, tam je to podobné,“
myslí si.

Letošní čínské investice v naší zemi se budou pohybovat v objemu zhruba
95 miliard. Podle Erika Besta nelze v současné době říci, zda půjde o
investice reálně prospěšné české ekonomice, anebo o pouhé nákupy již
fungujících podniků nebo majetkových podílů. „Na posouzení si budeme
muset ještě počkat, ale víceméně je to posouvání majetku od jednoho
vlastníka k druhému a obecný prospěch pro Českou republiku zatím není
příliš jasný,“ uvažuje Best.

Češi možná v politice vůči Číně dělají stejnou chybu jako USA

Nevylučuje ovšem, že je to dané tím, že česko-čínské vztahy se teprve
nedávno obnovily a investice do nových podniků a pracovních míst teprve
přijdou. „Ano, to je možné. Já jsem dlouhodobý kritik americké politiky
vůči Číně a myslím si, že Češi dělají podobnou chybu. Možná je ta
chyba o něco pochopitelnější, protože pro Ameriku v tom už skoro není
návratu, ale nemůžete očekávat, že budete podporovat čínské zájmy a
budete z toho mít velký prospěch. Takhle Číňané nefungují. Amerika s
tím začala v roce 1972 a dneska vidíme výsledek. Průmyslová pracovní
místa už skoro neexistují,“ uvádí.

Čínské investice v Česku prý takový význam zatím nemají. „Zatím tu
třeba Němci stále investují a vytvářejí pracovní místa. Jakmile bude
Česká republika dražší a Němci půjdou ještě dál na východ, stejné
následky jako v Americe se projeví u nás,“ vysvětluje pro
ParlamentníListy.cz analytik.

„Uznávám, že pokud považujeme spolupráci s Čínou za prospěšnou, tak
je to samozřejmě zásluha prezidenta. Já spíš polemizuji s tím, zda je to
prospěšné pro Západ jako takový, nejenom pro Českou republiku. Zajímavé
je, že Zaorálek evidentně pochopil, že nemůže dovolit Číňanům všechno
a některé věty v té smlouvě o strategickém partnerství nejsou. To jsem
neočekával. Z tohoto hlediska je výsledek o něco mírnější. Původně
jsem předpokládal, že půjde o ještě větší úspěch Číny než ve
skutečnosti,“ soudí Best.

Protestní politika Miroslava Kalouska

Ohledně čínské návštěvy okomentoval ještě široce debatovanou aktivní
účast Miroslava Kalouska na protičínské demonstraci. Tam se Kalousek s
tibetskou vlajkou v ruce verbálně bil za právo demonstrantů dostat se na
uzavřené Hradčanské náměstí. Podle Erika Besta jde o protestní politiku,
kterou obecně neuznává.

„Mohu spíš považovat za něco podobného, kdyby v parlamentu předložil
nějakou změnu zahraniční politiky. Jestli chtějí, aby Česká republika
uznala nezávislost Tibetu, ať někdo podá návrh a je možné o tom veřejně
diskutovat. A ne se jenom nechat natáčet při demonstraci, to je protestní
politika a příští týden se na to už zapomene.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Letectvo RF zneškodnilo za 24 hodin více než 100 bojovníků v oblasti
Palmýry

Letectvo RF během 24 hodin provedlo 40 náletů v oblasti syrské Palmýry, byl
provedeny útoky na 158 objektů teroristů, zneškodněno více než 100
bojovníků, uvádí se v informačním bulletinu Centra pro smíření v Sýrii.

„V oblasti obce Tadmor (Palmýra, provincie Homs) provedlo ruské letectvo
během 24 hodin 40 náletů. Byly provedeny útoky na 158 objektů teroristů,
jejichž následkem bylo zneškodněno více než 100 bojovníků, 4 tanky, tři
dělostřelecká zařízení, čtyři sklady se střelivem a pět kusů
automobilové techniky", uvádí se v textu dokumentu, umístěného na
stránkách ministerstva obrany.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Zatčení saúdští princové jsou podrobeni mučení, píšou média

Zatčení představitelé stání elity Saúdské Arábie, včetně princů,
jsou u výslechu podrobeni mučení, píše list The Daily Mail s odkazem na
vlastní zdroje.

Nejvyšší výbor Saúdské Arábie pro boj s korupcí v čele s korunním
princem Muhammadem bin Salmanem nařídil tento měsíc zadržení asi 40
vlivných osob, mezi nimiž jsou členové královské rodiny, bývalí
ministři, vojenští příslušníci a podnikatelé. První údaje
vyšetřování v rámci protikorupční kampaně v Saúdské Arábii svědčí
o protizákonném přivlastnění více než sta miliard dolarů.

Podle jeho slov se týrání účastní americký ochranný podnik Academi,
který je nástupcem soukromé vojenské společnosti Blackwater, jež ale nemá
vztah k týrání.List tvrdí, že se výslechů možná účastní osobně
korunní princ Saúdské Arábie Muhammad bin Salman Al Saúd. Snaží se
odhalit předpokládanou síť zahraničních úředníků, kteří brali od
princů úplatky.

Podle údajů listu bylo z bankovních kont zatčených zabaveno asi 194 miliard
dolarů.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Migranty prostě přijmete, podepíšeme to za vás. Brusel prý plánuje podpis
dokumentu, který nám znemožní bránit hranice

Ekonom a publicista Martin Kunštek upozorňuje čtenáře ParlamentníchListů.cz
na dokument, který připravuje OSN a na jehož základě by vznikla povinnost
umožnit migrantům přístup do České republiky. Naše země coby členský
stát EU sama dokument nepodepíše – učiní to za ni Evropská unie jako
celek. A jak Kunštek upozorňuje: Právo EU, stejně jako dohody, které ona
podepisuje, je nadřazeno právu českému. Polsko a Maďarsko se již proti
věci ohradily.

Ve strukturách Organizace spojených národů (OSN) se horečně pracuje na
mezinárodní úmluvě, která má potenciál definitivně zničit EU. Jmenuje
se Globální kompakt o migraci a v příštím roce by ji mělo projednávat
Valné shromáždění OSN.

Podle tohoto dokumentu by se státy, které jej podepíší a ratifikují, měly
zcela vzdát kontroly vlastních státních hranic. Na migraci má vzniknout
právo z kategorie lidských práv. Organizování migrace by z rukou státních
orgánů – a v případě ilegální migrace různých mafií – mělo
přejít na Úřad vysokého komisaře OSN pro uprchlíky (UNHCR) a na
nevládní neziskové organizace.

Pro většinu zemí světa to bude další štos potištěného papíru. Právo,
které je sice někde zakotvené, ale prakticky jej nelze vymáhat, protože
neexistuje orgán, který by stát mohl postihovat za neplnění závazků z
úmluvy. Výjimkou mají být státy EU. Evropská komise se chystá Kompakt
podepsat jménem EU. Jako akt společné zahraniční a bezpečnostní politiky
EU. Tím by se Kompakt měl stát závazným pro členské státy EU a jeho
neplnění by podle představ Evropské komise mělo být sankcionovatelné
Evropským soudním dvorem.

Nesouhlas na úrovni Výboru stálých zástupců už deklarovaly Polsko a
Maďarsko. Reálně však hrozí, že Komise jejich názor v Radě obejde a
signování Kompaktu prohlásí za akt třeba v rámci celní unie, kde má nad
členskými státy svrchovanou pravomoc. Tedy stejnou metodou jako použila při
jednání o smlouvách CETA a TTIP.

Mezinárodních úmluv je jako stromů v lese. Mezinárodní právo se vyvíjí
tisíce let. Nejstarší známou mezinárodní smlouvou je mírová smlouva mezi
egyptským faraonem Ramsesem II. a chetitským králem Chattušilišem III. Byla
uzavřena po krvavé nerozhodné bitvě u Kadešeroku v roce 1270 před naším
letopočtem. Je vytesaná v plném znění do stěn několika chrámů – mimo
jiné v Karnaku a v Abu Simbelu. Dodržována byla více než pět století.
Prakticky až do zániku Chetitské říše.

Od té doby vznikly mezi státy stovky tisíc mezinárodních smluv. Knihovna
Kongresu USA jich eviduje jako platných více než 21 tisíc. V české
parlamentní knihovně zabírají v policích celou jednu stěnu. Lze mezi nimi
najít dokumenty nejrůznějšího ražení. Od takových, za jejichž
nedodržování se stát může dostat až do stavu mezinárodní izolace. Jako
je třeba Smlouva o nešíření jaderných zbraní a mírovém využití
atomové energie. Na návrh Mezinárodní agentury pro atomovou energii může
Rada bezpečnosti OSN za její porušování na stát uvalit embargo
zakazující v krajním případě veškeré obchodní styky. Nebo dokonce
zavést námořní, leteckou a pozemní blokádu.

Na opačné straně spektra lze nalézt stovky smluv typu Rámcová úmluva o
změně klimatu. Státy se v ní sice zavázaly k různým opatřením v rámci
boje proti „globálnímu oteplování“. Právní síla tohoto dokumentu je
však na stejné úrovni jako „dopis tetě“. Neexistuje žádný orgán,
který by státy mohl za neplnění úmluvy postihovat.

Podobné je to s většinou mezinárodních úmluv. Jen v oblasti pracovního
práva jich ČR na půdě Mezinárodní organizace práce (ILO) podepsala 182.
Nebo je převzala po bývalém Československu. Většina z nich byla
ratifikována. A většinu z nich také Česko dobrovolně dodržuje.

V Listině základních práv a svobod máme zakotven zákaz nucených prací,
který upravuje úmluva ILO č. 105. Ve vnitrostátních zákonech máme
zakotveny takové věci jako je zákaz dětské práce nebo nárok na dovolenou.
Od některých úmluv náš stát dokonce beztrestně odstoupil. Příkladem
může být Úmluva ILO č. 45 o zákazu práce žen v dolech, kterou ČR musela
vypovědět proto, aby vyhověla požadavkům EU v oblasti rovnosti pohlaví. A
aby těch paradoxů nebylo málo, tak vypovězení této úmluvy v české
Sněmovně „zpravodajoval“ jako poslanec bývalý hornický odborový
předák Cyril Zapletal (ČSSD).

Stejně beztrestně porušuje ČR dlouhá léta i Úmluvu ILO č. 102 o
minimálních standardech sociálního zabezpečení. Podle ní by měl stát
zajistit, aby průměrná výše vyplácených starobních důchodů neklesla
pod úroveň 50 % průměrné mzdy v národním hospodářství. Pod tuto
úroveň se české starobní důchody dostaly poprvé v roce 2004, kdy byl
ministrem práce a sociálních věcí bývalý odborář Zdeněk Škromach (ČSSD).
A jsou pod ní dodnes. Mezinárodní organizace práce může tuto skutečnost
pouze konstatovat na výroční Konferenci práce a v závěrečné hodnotící
zprávě na tuto skutečnost upozornit naši vládu – která o tom ale ví i
bez toho. Tím to však „hasne“. Žádné sankce za to ČR nehrozí.

Neexistuje totiž žádnou soud nebo jiný mezinárodní orgán, který by
takové sankce mohl státům ukládat. A úmluvy ILO nejsou součástí práva
EU, takže ani před Evropským soudním dvorem se jich občan nemůže
dovolávat. Evropská unie totiž není smluvní stranou těchto mnoho let
platných úmluv. Ačkoliv v případě jiných se do toho „o překot hrne“
v rámci tzv. společné zahraniční a bezpečnostní politiky. Pod kterou
někdy zcela zahrnuje s tématem bezpečnosti a zahraniční politiky zcela
nesouvisející věci. Jako je třeba Rámcová úmluva o kontrole tabáku,
která byla sjednána na půdě Světové zdravotnické organizace (WHO).

S úmluvami – včetně těch v oblasti lidských práv – si většina
států světa v praxi „hlavu příliš neláme“

Zá základní lidskoprávní dokumenty jsou považovány Všeobecná deklarace
lidských práv a mezinárodní pakty O občanských a politických právech a O
hospodářských, sociálních a kulturních právech. Všeobecná deklarace
lidských práv byla vyhlášena Valným shromážděním OSN v roce 1948. Na ni
navazující mezinárodní pakty byly sjednány rovněž na půdě OSN a byly
vyhlášeny Valným shromážděním OSN v roce 1966. Všechny tehdejší
členské státy OSN se v nich zavázaly k ochraně lidských práv, které jsou
v paktech zakotveny. A pak s tím nakládaly každý podle svého uvážení.
Tak se například Saúdská Arábie zavázala k zákazu diskriminace žen, což
v praxi uplatňuje tak, že ženám je v této zemi mimo jiné zakázáno
řídit auto. Bývalá ČSSR se formálně přihlásila k právu na svobodné
sdružování občanů. V praxi je uplatňovala tak, že sdružovat se občan
mohl pouze ve stranách Národní fronty nebo povolených zájmových
organizacích jako Svazarm – ne každý byl ovšem přijat. Kdo se sdružoval
jinak, často skončil ve vězení. Ani Saúdské Arábii, ani ČSSR se za to
nikdy nic nestalo. Maximálně se staly předmětem kritiky Výboru OSN pro
lidská práva, kterému později obě země předsedaly a využily toho ke
kritice jiných zemí.

Žádné sankce ani pokuty se však nekonaly. Nikdo k jejich uvalení na
členské státy za porušování paktů není zmocněn. Mezinárodní embargo
totiž na stát podle Charty OSN může uvalit pouze Rada bezpečnosti. Ale
pouze v případech, kdy stát svým konáním ohrožuje světový mír – tedy
jiné země. Do vnitřních poměrů zemí ani k dodržování lidských práv v
nich ani Radě bezpečnosti nic není a nemá pravomoc je posuzovat. OSN si
kromě ní zřídila ještě Mezinárodní soudní dvůr se sídlem v Haagu,
který je příslušný řešit spory mezi státy. Při svém rozhodování
vychází s mezinárodních smluv, jimiž jsou vázány státy, které jí
předložily k posouzení spor. Takto byl posuzován např. spor mezi
Československem a Maďarskem o vodní dílo Gabčíkovo–Nagymaros. Ani ten
však nemá pravomoc nutit státy k dodržování úmluv v oblasti lidských
práv. A natož je za jejich nedodržování sankcionovat. Takže Všeobecná
deklarace i oba pakty ve většině zemí světa skončily jako jedna z mnoha
právních knih v knihovně. Občan si je sice mohl přečíst, ale jinak si s
nimi vládní představitelé mohli tapetovat nebo něco vytřít.

Dvě skupiny evropských zemí si na sebe upletly bič v podobě nadnárodních
soudů

Země sdružené v rámci Rady Evropy a členské státy EU. Jedině tyto dvě
skupiny (původně západoevropských) států si na sebe dobrovolně upletly
bič v podobě nadnárodních soudů, které jsou oprávněny postihovat státy
za nedodržování lidských práv.

Jako první vznikl v rámci Rady Evropy v roce 1959 Evropský soud pro lidská
práva (ESLP) se sídlem ve Štrasburku. K tomu aby mohl členské státy Rady
Evropy soudit za porušování lidských práv jejich občanů, však Rada
Evropy nevzala za závazné právo dokumenty OSN, ale sepsala si v roce 1950
vlastní Evropskou úmluvu o ochraně lidských práv a svobod. Ta většinu
práv ze Všeobecné deklarace převzala a některá z nich dále rozpracovala.
Ale hlavně v Evropské úmluvě tomuto soudu svěřila soudní pravomoc nad
státy. Ovšem výhradně v případě této Úmluvy a ničeho jiného. Občané
členských států Rady Evropy, do níž v roce 1991 vstoupilo i
Československo a ostatní bývalé „socialistické“ země, se tak před
tímto soudem mohou soudit se svým státem. Případně s jiným členským
státem.Tento soud může závazně zrušit rozsudek členského státu a určit
vnitrostátnímu soudu, jak má rozhodnout. Jako svého druhu symbolickou sankci
může státu uložit zaplacení nákladů řízení. Nemůže však dávat
pokuty.

Druhým případem nadnárodního soudu, u něhož se může se státem soudit
občan nebo firma, je Evropský soudní dvůr (ESD) se sídlem v Lucemburku. Jde
o soudní orgán dnešní EU, který ale vznikl ještě v rámci jejího
předchůdce Evropských společenství (ES). Původně měl sloužit jako
soudní orgán pro spory o dodržování směrnic a nařízení ES/EU mezi
Evropskou komisí a členskými státy. Svojí rozhodovací praxí si však sám
uchopil pravomoc soudit pře mezi občanem (firmou) a členským státem ve
věcech, které jsou upraveny komunitárním právem. Státy se této praxi z
počátku nijak nebránily. A později ji daly právní rámec v rámci
Maastrichtké revize Smlouvy o zřízení ES. Lisabonskou smlouvou byla role ESD
ještě více posílena. Soud dostal pravomoci i v oblasti lidskoprávní v
rámci zvláštní Listiny základních práv EU. Ale hlavně dostal pravomoc,
jakou mají ve federálních státech ústavní soudy - rozsuzovat kompetenční
spory mezi členskými státy a evropskými orgány (např. Komisí). Tento soud
může dokonce rušit části vnitrostátních zákonů a může státům
ukládat pokuty.Jeho moc je prakticky s ničím na světě nesrovnatelná. Ani v
ČR tolik obávané rozhodčí soudy ad hoc podle mezistátních smluv o
vzájemné ochraně investic nemají takovou moc. Formálně jsou sice ve
smlouvách zakotveny k řešení sporů mezi firmami a státem. K tomu, aby
arbitrážní tribunál mohl být vůbec ustaven, a podle smlouvy soudit, však
stát musí zvláštní doložkou souhlasit s jeho ustavením a souzením
příslušného případu. Jako např. v cause DiagHuman, kde příslušnou
smluvní doložku podepsal ministr zdravotnictví Jan Stráský (ODS). Kdyby ji
nepodepsal, tak by se firma Josefa Štávy musela obrátiti na vnitrostátní
český soud. A kdo ví, jak by dopadla. Pokud stát nesouhlasí s řešením
sporu arbitráží, tak má firma i při smlouvě o ochraně investic pouze
jedinou možnost. Žádat svoji mateřskou zemi, aby proti dotyčnému státu
uplatnila odvetná opatření na principu vzájemnosti. Tedy podobně poškodila
nějakou firmu z druhé smluvní země. Do čehož se většině států
málokdy chce. Děje se tak výhradně mezi velmocemi a jen v
nejvýznamnějších politicky motivovaných kauzách.

V naší Ústavě máme zakotvenu nadřazenost práva EU

Právě v síle pravomocí ESD se skrývá nebezpečí situace, kdyby Evropská
komise jménem EU Kompakt podepsala. Jak bylo vysvětleno výše, tak ze
samotného Kompaktu jakožto úmluvy OSN bychom si celkem nic nemuseli dělat.
Stejně jako si USA dlouho nic nedělali ani z Všeobecné deklarace ani obou
paktů, které zakazovaly rasovou diskriminaci. Žádný americký černoch se
na ně u vnitrostátního ani federálního soudu nemohl odvolávat. Ústava USA,
stejně jako třeba Švýcarska, totiž zakotvují nadřazenost domácího
práva nad mezinárodními závazky. V jejich případě je možné
mezinárodní smlouvu ratifikovat pouze v případě, kdy je v souladu s
Ústavou. U nás a v členských státe EU to je obráceně. V naší Ústavě
máme zakotvenu nadřazenost práva EU a ratifikovaných mezinárodních smluv
nad domácími právními předpisy. Dovolávat se jich lze jak u našich soudů,
tak i u ESD a ESLP. Pokud vlády členských zemí Evropské komisi nezabrání
podepsat Kompakt jménem EU, tak se z něj stane součást komunitárního
práva. Pokutami by pak mohl být postihován členských stát, který by
neumožnil volný příchod imigrantů do své země, který by neziskovým
organizacím neumožnil libovolně dovážet na objednávku firem i statisíce
či miliony „gastarbeitrů“ z Afriky nebo z Asie. Nebo, který by jakkoli
bránil své hranice proti „migrační tsunami“.

Polsko a Maďarsko již na úrovni Výboru stálých zástupců oznámily, že
nehodlají souhlasit s tím, aby Komise podepsala Kompakt jménem EU v rámci
společné zahraniční a bezpečnostní politiky. Vzhledem k tomu, že i podle
Lisabonské smlouvy je v oblasti společné zahraniční a bezpečnostní
politiky třeba jednomyslného souhlasu (platí právo veta kteréhokoli státu),
tak by se mohlo zdát, že nic nehrozí. Zdaleka však není vyhráno. Jako již
mnohokrát v minulosti se totiž může stát, že Komise si svévolně
přeřadí toto téma „jakoby“ do jiné gesce. Může ji prohlásit za
společnou celní politiku a nechat souhlas odhlasovat v radě ministrů pro
zahraniční obchod, kde se hlasuje pouze kvalifikovanou většinou (neplatí
zde právo veta). Nedávno se to stalo v případě směrnice o zbraních. Podle
všech právních zásad jde o záležitost z oblasti vnitra a spravedlnosti,
kde v Radě platí zásada jednomyslnosti. Komise však věděla, že tam by jí
směrnice nikdy neprošla, a proto ji rovnou předložila ke schválení do Rady
pro vnitřní trh, kde se hlasuje kvalifikovanou většinou. Problémem je, že
Evropský parlament (EP) reálně ovládají proimigrační skupiny poslanců.
Na něj tedy nelze spoléhat, že by ratifikaci Kompaktu zamítl. I když by
tím půl miliardy občanů EU vydal všanc tomu, že budou ve svých zemích
„přečísleni“ miliardou příchozích a Afriky a Asie. Že se tedy ve
svých domovech stanou etnickými menšinami. A že časem komunitární právo
bude nahrazeno islámským právem šaría.

Plénu Evropského parlamentu bude předložen návrh revize Dublinských dohod

O tom, že jak je toto nebezpečí je reálné se budeme moci přesvědčit už
v listopadu. Na plénum Evropského parlamentu půjde návrh revize Dublinských
dohod, který by podle návrhu Komise měl zakotvit trvalé přerozdělování
imigrantů. I do zemí, které je nechtějí. A to dokonce pod finančními
sankcemi strhávanými z evropských dotací. Komise ostatně plánuje, že v
případě schválení této směrnice a následně i Kompaktu, by na imigranty
měla jít větší část peněz, které jsou dnes v rámci strukturálních
fondů využívány východoevropskými zeměmi na budování infrastruktury.
Když vezmeme v úvahu, že se sníží množství peněz pro východní země,
a nynější „odmítači“ imigrantů ze zemí V4 by za nepřijímání
imigrantů mohli být pokutováni, tak se rychle může stát, že z
dosavadních čistých příjemců evropských peněz se Česko, Slovensko,
Polsko a Maďarsko mohou stát čistými plátci. V této pozici je dnes již
Rakousko, v němž je nejvíce imigrantů v přepočtu na obyvatele. Tento stav
– kombinace obou faktorů – vyvolal dramatickou změnu směřování zeměv
nedávných volbách. Nová vláda lidovců a svobodných na čele s kancléřem
Sebastianem Kurzem (ÖVP) již nehodlá být k imigrantům vstřícná tak, jako
předchozí velká koalice lidovců a sociálních demokratů. Na „východě“
tak vzniká docela velký blok, který když bude přehlasován nebo
procedurálně podveden, tak může nakročit k další vlně odchodů z EU.
Může si prostě říci, že členství v EU již přináší více nevýhod
než výhod. EXIT pěti zemí, stejně jako samotný BREXIT, sice nemusí
znamenat konec EU. Může to však být začátek jejího konce. Příklady
táhnou.

Že si toto riziko uvědomují i „elity“ na proimigračním „Západě“,
o tom svědčí i výrok lucemburského ministra zahraničí Jeana Asselborna,
jenž byl mnoho let místopředsedou vlády, kterou řídil dnešní předseda
Evropské komise Jean-Claude Juncker. V minulém týdnu prohlásil, že ten, kdo
odmítá imigranty, rozbíjí EU. To dosvědčuje zvrácené myšlení
západoevropských „elit“. Od nás by měla zaznít odpověď, že naopak
urputná snaha imigranty nám sem „nacpat“ může být tím faktorem, který
EU zničí.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Premiér Sobotka: Jsme připraveni vést s Čínou dialog o lidských právech

Premiér Bohuslav Sobotka (ČSSD) s čínským prezidentem Si Ťin-pchingem
mluvil v Praze o rozvoji vzájemného obchodu a investic. Debatovali také o
spolupráci v průmyslu, technologiích, cestovním ruchu i ve zdravotnictví.
Diskutovali ale rovněž o dialogu o lidských právech, uvedl ve zprávě o
obsahu dnešní schůzky mluvčí vlády Martin Ayrer. Zprávu o tom přinesla
ČTK.

„Pro harmonický rozvoj jakékoli společnosti jsou jedním ze základních
předpokladů úcta k lidským právům a základním svobodám a jejich ochrana.
Za velmi důležitý a užitečný nástroj pro sdílení zkušeností a
komunikaci v těchto otázkách považuji lidskoprávní dialog mezi Čínou a
Evropskou unií. Jako Česká republika jsme připraveni vést s Čínou také
bilaterální dialog o lidských právech,“ uvedl během jednání Sobotka.

Reakci čínského prezidenta, jehož země je právě kvůli nedostatečnému
respektu k lidským právům kritizována, zpráva mluvčího neuvádí.

Předmětem jednání byla také bilaterální spolupráce v rámci iniciativy
Hedvábná stezka. „V této věci chceme pokračovat v přípravě
konkrétních projektů a podpořit české exportéry v pronikání na
čínský trh,“ uvedl podle mluvčího premiér.

Předseda vlády připomenul, že v posledních dvou letech se zvýšil jak
objem čínských investic v Česku, tak počet čínských turistů v ČR. Jen
loni jich přijelo 285 000, což je oproti roku 2014 nárůst o 35 procent.
Přispělo k tomu přímé letecké spojení mezi Prahou a Pekingem, na které
letos naváže přímá linka z české metropole do Šanghaje.

Jednou z oblastí, kde chtějí Číňané investovat, je Jihomoravský kraj

Rozvoj zaznamenala také česko-čínská finanční spolupráce. V Praze byla
otevřena pobočka Bank of China, v delegaci čínského prezidenta byly
zastoupeny další významné čínské banky, které „mají vesměs zájem o
investice a aktivity v ČR“. „Naše země se tak pro Čínu postupně
stává významným středoevropským dopravním a finančním centrem,“
podotkl premiér Sobotka.

Jednou z oblastí, kde chtějí Číňané investovat, je Jihomoravský kraj.
Jeho hejtman Michal Hašek (ČSSD) dnes v Praze podepsal dva dokumenty. Jedním
byla rámcová dohoda mezi krajem a bankou China Development Bank Corporation,
která vymezí 200 milionů eur (asi 5,4 miliardy korun) na investice do
infrastruktury na jižní Moravě. Peníze nejsou půjčkou banky kraji, ale
jsou vyčleněné jak na krajské, tak soukromé projekty, přičemž banka po
dohodě s příjemcem určí, zda mu ona nebo její klient peníze poskytne
úvěrem, investicí nebo jinou formou. Druhý dokument Hašek podepsal jako
předseda Vinařského fondu ČR s čínským importérem vína Beijing Ershang
Group a týká se podpory exportu českého vína do Číny. „Pilotně jde o
odběr českého a moravského vína asi za 100 milionů korun,“ dodal Hašek.

Společně se Sobotkou se setkání zúčastnili také vicepremiér Andrej
Babiš, ministryně pro místní rozvoj Karla Šlechtová, ministr dopravy Dan
Ťok (všichni ANO). Přítomni byli rovněž ministr zahraničí Lubomír
Zaorálek, ministr zdravotnictví Svatopluk Němeček, ministr průmyslu a
obchodu Jan Mládek (všichni ČSSD) a státní tajemník pro evropské
záležitosti Tomáš Prouza.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Lukašenko má za to, že Bělorusy „rozmazlil“

Běloruský prezident Alexandr Lukašenko je toho názoru, že občany své
země péčí o jejich zájmy poněkud „rozmazlil“.

„Musím říct naprosto otevřeně, že jsme naše lidi tak trochu rozmazlili.
Jsem lidový prezident, kdo mě podporoval? Především prostí lidé a byl
jsem jim velice zavázán, bránil jsem je, aby jim nikdo neublížil. Jaká
lidská práva? Hlavním ombudsmanem v Bělorusku je prezident, nikdy nikomu
nedovolím, aby se s člověkem zacházelo nespravedlivě," řekl Lukašenko na
čtvrteční tiskové konferenci v Minsku ruským médiím. A zdůraznil, že
zájmy prostého člověka jsou pro celou mocenskou vertikálu v Bělorusku
hlavní prioritou.

„Bělorus je dnes schopen vydělat si na kus chleba, musí sebou ale trochu
hnout," řekl Lukašenko a vyzval k rozvoji soukromého podnikání. Podle jeho
slov úřady soukromé podnikání podporují, a různé „firmičky" a
farmářská hospodářství mohou počítat s jejich podporou.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Kongresman obvinil Hillary Clintonovou z velezrady

Tím, že užívala osobního poštovního serveru pro služební korespondenci
v době, kdy byla ministryní zahraničí, spáchala kandidátka na prezidenta
USA za Demokratickou stranu Hillary Clintonová velezradu, prohlásil předseda
výboru pro vnitřní bezpečnost sněmovny reprezentantů Kongresu USA Michael
McCall ve vysílání televize Fox News.

Uvedl slova ředitele FBI Jamese Comeyho, který usoudil, že nepřátelské
země získaly pravděpodobně přístup k osobnímu serveru Clintonové. Podle
názoru McCalla ohrožuje to zemi a její občany. A nedá se to označit jinak,
než za velezradu.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Vatikánské rádio přineslo svědectví o Sýrii. Západ bude rozčilen

Nenechte se klamat mediálními lžemi a manipulacemi, vyzývá z rozbouřené
Sýrie belgický premonstrátský kněz Daniel Maes. To, co se ve skutečnosti
děje v této blízkovýchodní zemi, nemá dle něho s mediální realitou
pranic společného.

Maes přicházel dle vlastních slov před šesti lety do Sýrie s mnoha
předsudky a podezřeními. Kontakt s místními obyvateli v něm však
způsobil kulturní šok. Kněz na jednu stranu přiznává, že individuální
a politické svobody nebyly v Sýrii příliš rozvinuté, tento nedostatek ale
vrchovatě vyvážilo harmonické soužití mnoha náboženských obcí a etnik
či nulová zločinnost.

„Země nebyla zadlužená a nebyl tu žádný bezdomovec. Naopak, byly zde
přijaty stovky tisíc uprchlíků z okolních zemí a bylo o ně postaráno
stejně jako o zdejší občany. Každodenní život byl navíc velice
ekonomicky úsporný, potraviny laciné. Školy, univerzity a nemocnice byly
zadarmo i pro nás cizince patřící k syrské mnišské komunitě, jak jsme
sami zakusili,“ vyzdvihl rovněž Maes.

Tuto idylku ale násilně přetnula občanská válka, kterou dle belgického
kněze rozdmýchali cizinci, nikoliv Syřané. „Na vlastní oči jsme viděli,
jak cizinci (nikoli Syřané) organizovali manifestace, které byly filmovány
katarskou televizí Al-Jazeera a potom vysílány. do celého světa s
falešným výkladem, že se syrský lid bouří proti diktatuře,“ uvedl Maes,
který oceňuje, že v nastalém chaosu se vláda rozhodla, že nebude chránit
svá ropná ložiska v poušti, a její absolutní prioritou se stala ochrana
obyvatelstva.

Slova chvály má také kněz pro Rusy, jejichž vojenské angažmá Sýrii prý
potřelo všechny typy teroristických skupin. Maes nicméně upozorňuje, že
tisíce zahraničních, ozbrojených, vycvičených a placených džihádistů
nadále přicházejí do Sýrie, aby se znovu pokusili zlomit „houževnatý
odpor národa“.

Celý článek ZDE

Kněz se proto obrací na belgického ministra zahraničí Didiera Reynderse s
prosbou, aby se nenechal klamat mediálními lžemi a manipulacemi a naopak
odvážně uznal to, co se v Sýrii skutečně děje. A postavil se proti
případné zahraniční intervenci v zemi, protože Sýrie je suverénní země,
která má legitimní vládu a prezidenta legitimně zvoleného drtivou
většinou lidu a různými jeho náboženskými a etnickými složkami.

„Chcete uvrhnout celý národ do beznadějné bídy jenom proto, že zde
supervelmoci chtějí postavit ropovod, zmocnit se ropy, zemního plynu a
dalšího přírodního bohatství a dobýt syrské území kvůli jeho
výhodné strategické pozici?“ obrací se Maes na belgického člena vlády.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Slimáci, řekl o muslimech veterán a politik. Dostal za uši, ale znovu
hovoří: Za „slimáky“ dostávám podporu. A to s těmi dětmi v Teplicích...

ROZHOVOR „Nikdo již dnes nemůže říci, že islám nesouvisí s terorismem.
Jestliže přestaneme vnímat a udržovat naše tradice, ztratíme kus sami sebe,“
tvrdí místostarosta Bohunic Milan Hrdlička (ČSSD). Pospolitost muslimů je
podle něj založena na jejich víře, která je všechny neprostupně stmeluje.
Zároveň však odsoudil xenofobní výroky směrem k žákům školy v
Teplicích, protože děti se nejen nemohou bránit, ale nemohu ani za naše
konflikty. V rozhovoru pro ParlamentníListy.cz zdůraznil, že v prvé řadě
musí být Česká republika sama sebou a tak i vystupovat. Není vhodné mluvit
o příklonu k Západu, či Východu, protože Západ nás obětoval Hitlerovi a
Východ nás zase čtyřicet let okupoval.

Sloužil jste jako pyrotechnik při zahraničních misích. Jak vnímáte
strašení islámem a teroristy? Jsou obavy odůvodněné, nebo přehnané?

Slovo strašení dle mého názoru v této otázce není dostatečně přesné.
Strašit můžete děti, třeba čertem nebo domácím vězením, ale pro
dospělé bych viděl výstižnější slovo, a to vzbuzovat obavy. Z mého
pohledu, a to jsem již několikrát uvedl, jedná se především o obavy z
budoucího možného nebezpečí v rámci nekontrolovatelné migrace, s níž
souvisí i islám a terorismus. Nikdo již dnes nemůže říci, že islám
nesouvisí s terorismem, protože to vidíme a slyšíme dennodenně v médiích.
Je jen otázkou času, kdy těmto negativním projevům budeme muset čelit i my
a zda na ně budeme připraveni. Nicméně v krátkosti, při pohledu
například do Francie, Německa či USA a na probíhající teroristické
útoky zde jsou obavy odůvodněné a nepřehnané.

Někteří politici na postoji proti migrantům a islámu postavili kampaň jako
například Tomio Okamura. Jak vnímáte, že nejen u nás, ale i v Evropě
stoupá obliba radikálnějších hnutí a politických stran, které jsou
zásadně proti migrantům, kvótám, Evropské unii a podobně?

Politici se již od pradávna z principu stylizovali do role ochránců. Je to
podstata získávání politické podpory. Někdo bude slibovat zvýšení
důchodů, jiný zvýšení platů nebo třeba podporu rodin. No a jiní se
zaměří na migraci a terorismus. Je zde společenská poptávka po hnutí,
které svými projevy nabízí ochranu před hrozícím nebezpečím.

V minulém rozhovoru pro ParlamentníListy.cz jste řekl: „Necítím ani tak
ohrožení v bezpečnosti, ale ohrožení naší kultury a zvyklostí.“ Jak
velkým dílem si za tuto situaci můžeme sami? Dbáme na udržování našich
kulturních tradic, nebo svými postoji pomalu ztrácíme pospolitost, která je
například u muslimů tolik silná?

Ohrožení bezpečnosti a ohrožení našich kulturních tradic a zvyklostí
jdou ruku v ruce. Tradice, jež se dochovaly a předávají se z pokolení na
pokolení. Jestliže přestaneme tyto tradice vnímat a udržovat, ztratíme kus
sami sebe. Před druhou světovou válkou si spousta lidí také nedovedla
představit, že Německo po debaklu v první světové válce bude schopno
znovu rozpoutat válku, a přece se tak stalo. Já doufám, že ty miliony
padlých vojáků a civilistů nebyly zbytečné a že právě tato historie
nás přiměje k ostražitosti. Pospolitost muslimů je založena na jejich
víře, která je všechny neprostupně stmeluje a islám říká, že ti, co
nevěří v Alláhova, posléze v Mohamedova slova, jsou „Káfiři“, a to je
zbytek nemuslimského světa.

Opět se hovoří o orientaci naší země „na Východ“ nebo „na Západ“.
Příznivci Evropské unie se děsí referenda, které by dle ANO nemělo
postihnout otázku setrvání v Evropské unii, ale nemusí to být konečný
postoj. Okamura či KSČM se tomu vůbec nebrání. Jaký je váš názor? Tak,
jako jsme v referendu hlasovali o vstupu do Evropské unie, měli bychom nyní
hlasovat o setrvání? A kdo má o tom spíše rozhodovat, politici, nebo
občané?

Jestli východ, nebo západ je jedno. Z historie máme s oběma stranami stejné
zkušenosti, a to nepříliš valné. Západ nás obětoval Hitlerovi a Východ
nás zase čtyřicet let okupoval. V prvé řadě musíme být sami sebou a tak
jednoznačně vystupovat. Představa, že pokud například Německu, Francii
či Britům bude v budoucnu ouvej, tak ještě přispěchají pomoci nám, je
zcela scestná. Je jasné, že každý stát musí nejdříve pomoci svým, a
až teprve potom ostatním. Proto musíme apelovat na to, abychom byli v
maximální míře obranyschopní, ale zároveň zůstali součástí Evropy.
Nevěřím, že se bude realizovat referendum o setrvání v Evropské unii. Je
to čistý populismus. Dejme si ruku na srdce a řekněme si narovinu, kde
bychom byli, pokud bychom do Evropské unie nevstoupili. Názor, že by nám
bylo mimo Evropskou unii lépe, je nesmyslný. Vezmeme-li si příklad z brexitu,
tak Britové již nyní pomalu začínají chápat, že udělali chybu. Co je
však pravdou, je skutečnost, že vedení Evropské unie je zkostnatělé a
byrokratické, a proto je jeho reforma nezbytná. Přestože pan Okamura či
KSČM se tomuto referendu nebrání, sami vědí, že by dopadlo ve prospěch
setrvání v Evropské unii. Avšak něco z volebního programu prosazovat musí
a toto je nyní aktuální věc. Máme zastupitelskou demokracii, proto by o
možném vyhlášení referenda o setrvání měli rozhodovat politici. Pokut by
se dohodli, že se referendum vyhlásí, poté samozřejmě rozhodnou občané
naší země.

Okamurova SPD, jejíž většina poslanců se pozitivně dívá na Vladimira
Putina, nejspíše obsadí funkci šéfa bezpečnostního výboru Sněmovny. Co
vy na to?

To, že se někteří poslanci SPD dívají pozitivně na Vladimira Putina,
ještě neznamená, že jsou to špatní politici. Na jejich souzení je
příliš brzo.

Četla jsem, že Rusku se i přes sankce vede ekonomicky celkem dobře. Navíc
tam na návštěvu míří Zeman s velkou delegací podnikatelů. Jak zpětně
hodnotíte konání Evropské unie a dalších států jako reakci na Ukrajinu
2014? Mají ještě sankce smysl?

Vezmu to od konce, sankce nikdy nikde nepřinesly nic pozitivního a v
konečném důsledku to odnesli obyčejní lidé. Dnešní přebytek zboží
nás nutí k prodeji. Pokud neprodáme my, prodá někdo jiný a my spláčeme
nad výdělkem. Hlavně, že budeme moci světu vytroubit, že jsme zavedli
sankce. Již nyní se ví, že některé firmy Evropské unie vyvážejejí
zboží do sousedních zemí Ruské federace, zde se jednoduše přebalí či
jen přeloží a putují do Ruska. Všichni to vědí včetně celého vedení
Evropské unie, ale hlavně, že dodržujeme ty neúčinné sankce. Lžeme si
tak trochu sami sobě a ještě se přesvědčujeme, že je ta lež vlastně
pravda. Ukrajině sankce nepomohou, Ukrajina potřebuje začít fungovat
především jako stát. Kam se poděla obilnice Evropy? Jejich rozsáhlé lány
leží ladem, nemají techniku ani osivo, aby mohli tyto plodiny pěstovat. My
jim budeme pomáhat sankcemi? Pomozme jim jinak, aby mohli začít znovu žít.
Ukrajinci milují svou zemi a jen neradi ji opouštějí, tak ať mají takové
podmínky, aby zde mohli důstojně žít a tvořit svou budoucnost. Prezident
je realista, on ví, že Rusko je silným hráčem ve světové politice a v
nejbližší době se stane i silným ekonomickým konkurentem nejen Evropě,
ale i světu.

Mluví se o tom, že Spojené státy a Rusko se blíží dohodě o vyřešení
války v Sýrii. Trump se setká s Putinem, pokud bude dohoda o Sýrii.
Součástí rusko-amerických jednání je ukončení občanské války,
mírové rozhovory i zajištění, aby se jejich armády nestřetly. Mají tato
jednání šanci na úspěch?

Sýrie je již skoro osvobozena od Islámského státu, záměrně uvádím
slovo skoro, protože Islámský stát zde přece jenom bude i do budoucna
působit, a to formou gerilových skupin, a může se stát, že některé
oblasti či města dobude zpět pod svoji nadvládu. Obě strany, jak Rusko, tak
USA, cítí, že přišla doba dohody. Je nanejvýš jasné, že pokud se
nedohodnou, krize bude pokračovat, a to převážně mezi Asadovým vojskem a
Kurdy. Navíc je tu otázka ropy. Tato problematika je tak rozvětvená, že ani
sami poradci obou zemí si s ní neví rady. Zde ukáže snad jen čas. OSN
nebude schopna vyjednat vůbec nic již z toho důvodu, že má problémy sama
se sebou.

Teroristé Islámského státu ztrácejí pozice v Iráku a Sýrii a prý se
hodlají přesouvat do Libye. Nezkomplikuje se tím situace ještě více? Co
může znamenat takový přesun IS do jiné země pro zahraničněpolitickou
situaci? Znamená to, že IS ztrácí půdu pod nohama a jeho fungování bude
složitější? Nebo se prostě jen přesune a bude pokračovat ve své
činnosti?

Přestože Islámský stát ztrácí pozice a vliv v Sýrii a Iráku, neznamená
to, že je poražen. Do Libye nemusí nic přesouvat, protože zde již jistě
působí a přeskupuje své síly. Přestože to tak nevypadá, jejich porážka
je vně Islámského státu přesně organizovaná. Přesun bude pro Islámský
stát především znamenat jejich opětné zformování, příprava taktiky a
opětovné převzetí moci v některé z blízkovýchodních zemí. Islámský
stát okusil kalifát a moc a jejich vrcholní představitelé se této moci
nebudou chtít vzdát, a proto jistě budou ve své činnosti i nadále
pokračovat.

Jak hodnotíte dosavadní působení prezidenta USA Donalda Trumpa? Co byste mu
vytkl a za co ho pochválil?

Někdo se narodí jako byznysmen, někdo jako politik. U Donalda Trumpa platí
to první. Nejsem v takovém postavení, abych mohl cokoli vyčítat prvnímu
muži tohoto světa, snad jen trochu pokory a lidskosti, protože ač se to
Trumpovi zdá, Spojené státy jistě nejsou pupkem světa.

Rozvrácená Sýrie se začíná vzpamatovávat z šestileté války, která za
sebou nechala škody za stamiliardy dolarů. Lukrativní kontrakty na obnovu
infrastruktury dostanou především spojenci Asadova režimu, tedy Rusové a
Íránci. Ruské firmy, jejichž žoldnéři v Sýrii bojují proti Islámskému
státu, dostaly v létě povolení na dobytých územích těžit ropu a zemní
plyn. Většinou to byly Spojené státy, které na územích těžily ropu a
rozvíjely své obchody. Co tomu říkáte?

Říká se, že kde teče ropa, tam je smrt, proto je tak černá. Osvobození
Sýrie provázelo mnoho smrti a lidského utrpení. Proto se tekutina musí
především využít k obnově země a neměli by na ní vydělávat ani
Rusové, ani Američané, ale jen a pouze syrský lid. Ostatní by měli jen
pomáhat zprovoznit rafinérie, těžební stroje a obnovit produkci. To, že se
někdo podílel na bojích v Sýrii, bylo jeho svobodné rozhodnutí a neměl by
si nyní nárokovat žádné výhody. Pokud se nyní tyto strany nedomluví, jak
potom mohou chtít, aby se dohodly znesvářené syrské národy?

Přirovnal jste migranty ke slimákům a sklidil za to vlnu nevole. Výrokem
jste chtěl také upozornit na svůj nesouhlas se stavbou mešity na území
Bohunic. Jak to vypadá nyní? Bude mešita?

Přestože jsem sklidil za slimáky velkou nevoli, byli i tací, kteří mne
podpořili a vyslovili s mým názorem souhlas. Možná jich ze začátku bylo
málo, ale v současné době mohu konstatovat, že podpora mých názorů
převyšuje mé oponenty. Co se týče výstavby mešity u nás v Bohunicích,
je zatím klid. Ale věřte, že pokud by se někdo pokusil mešitu u nás
postavit, budou to mí spoluobčané vědět jako první.

Už máte kandidáta a na prezidenta, kterého budete volit? A jaké šanci
dáváte Zemanovi a jaké Topolánkovi? Ale i dalším kandidátům, kdo vás
zaujal a proč? A koho volit určitě nebudete?

Kandidáta na prezidenta zatím nemám, čekám, s čím pánové před nás,
své voliče, předstoupí a poté se rozhodnu. Volit však jistě půjdu.

Velký rozruch vzbudila aféra, která se týká nenávistných komentářů k
fotografii žáků první třídy ze Základní školy Plynárenská v
Teplicích. Třídu tvoří mimo jiné romské, vietnamské a arabské děti.
Reakce pod fotografií už začala prošetřovat policie. O čem tento případ
svědčí?

Přestože se vyhraňuji vůči migraci a některým migrantům, nejsem rasista
ani xenofob. To, co se odehrálo v Teplicích, otevřeně odsuzuji. Děti jsou v
našem životě to nejkrásnější, co může být. Přestože nám někdy
přinášejí starosti či obavy, jejich nevinnost a dětská upřímnost
spojená s nedotčenou láskou vše převýší. Dítě žije ve své bublině
nevinnosti a naivitě a nevnímá osobní ohrožení. Je jedno, jakou barvu
pleti tyto děti mají, jsou to prostě děti, budoucnost našeho světa. Ony
nejsou schopné se těmto útokům bránit, ony je ve své podstatě ani
nechápou, proto je musíme chránit, chránit před takovými, kteří by jim
byli schopni ublížit. Musíme jako vyspělá společnost dát najevo, že tyto
excesy nebudeme tolerovat a jednoznačně se vůči nim vymezit.

Hodně se mluvilo o tom, že fotbaloví fanoušci Sigmy Olomouc v pražské
tramvaji napadli Afričana dlouho žijícího v České republice. S jakým
dojmem sledujete informace tohoto typu?

Každý bezdůvodný útok na lidskou bytost je amorální. Protože o tomto
incidentu nemám relevantní údaje, nemohu se hodnotně vyjádřit.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
USA vyhlásily sankce proti poslancům Státní dumy za Krym

USA vyhlásily sankce kvůli Ukrajině proti šesti poslancům Státní dumy za
Krym, včetně bývalého náměstka krymského vládního předsedy Ruslana
Balbeka, informovalo v pondělí ministerstvo financí USA.

Do sankčního seznamu se dostal Ruslan Balbek, Konstantin Bacharev, Andrej
Kozenko, Světlana Savčenková, Pavel Šperov a Dmitrij Belik, praví se v
ministerské zprávě pro tisk. V tomto seznamu již byla poslankyně Státní
dumy Natalja Poklonskaja a poslanec Michail Šeremet.

Ujistil, že americké ministerstvo financí bude i nadále uvalovat sankce na
ty, koho považuje za odpovědné za destabilizaci situace na Ukrajině. Sankce
proti poslancům znamenají, že všechny jejich aktiva a konta, jež dokáží
USA objevit ve své jurisdikci, budou zatčena, a Američanům a americkým
společnostem bude zakázán styk s těmito osobami.

Předtím zavedla analogické sankce proti krymským poslancům Státní dumy
Rada EU.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
V očekávání velkého fotbalu: do Soči dorazila trofej MS 2018

Do Soči byl přivezen pohár mistrovství světa ve fotbalu, hlavní cena
vítězného týmu.

Je vyroben z čistého zlata. Váží šest kilogramů a 175 gramů.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
KSČM, ČSSD a SPD-SPO dnes podepsaly v Ústeckém kraji smlouvu

Komunisté, ČSSD a koalice SPD-SPO dnes podepsaly v Ústeckém kraji koaliční
smlouvu. Hejtmanem zůstane další čtyři roky Oldřich Bubeníček (KSČM).
Trojkoalice bude mít v pětapadesátičlenném zastupitelstvu těsnou
nadpoloviční většinu 28 hlasů. Zástupci stran nemají z křehké většiny
obavu, řekli ČTK. Vítěz voleb, hnutí ANO, zůstane společně s ODS v
opozici.

Podle koaliční smlouvy bude mít KSČM v jedenáctičlenné radě šest
zástupců, ČSSD čtyři a koalice SPD-SPO jednoho. Hejtmanem zůstane v
dalších čtyřech letech Oldřich Bubeníček (KSČM). Nově bude mít pět
náměstků, dosud měl jen dva. Prvním náměstkem bude sociální demokrat
Martin Klika, dalšími Stanislav Rybák, Jaroslav Komínek (oba KSČM) a Petr
Šmíd (SPO). Nově zřízená je funkce náměstka pro jednání s vládou.
Tím bude poslanec Jaroslav Foldyna (ČSSD). „Ústecký kraj potřebuje
větší dynamiku v jednání s vládou. Zásadní problémy v Ústeckém kraji
nezmění kraj samotný. Je to spoluodpovědnost státu, spoluodpovědnost
vlády. Druhá věc, kterou jsme trochu podcenili v minulém období, byla
legislativní pravomoc, možnost věci ovlivnit,“ řekl ČTK Foldyna. Pozici
náměstka bude vykonávat jako neuvolněný, a nebude za něj tedy pobírat
plný plat.

Zvýší se i počet výborů. Namísto pěti jich bude osm. Podle Bubeníčka
to kraj extrémně finančně nezatíží. „Finančně si to může (kraj)
dovolit, protože hospodaří velice dobře. A po minulých volbách došlo k
drastickému snížení funkcí a nakonec se ukázalo, že to také není
ideální,“ řekl ČTK Bubeníček. Trojkoalice nabídla dva výbory opozici.
Hnutí ANO by mohlo získat finanční výbor, ODS výbor kontrolní. Zástupci
trojkoalice se nestability navzdory nejtěsnější většině v zastupitelstvu
neobávají. „Pokud všichni řekli, že chtějí pracovat pro kraj, tak u
těch 28 by to neměl být problém. A s výjimkou politických hlasování na
začátku jsou drtivou většinou hlasování věci, které řeší problémy
kraje. Tam by s tím neměla mít problém ani druhá strana, alespoň tak to
probíhalo v minulém období,“ řekl Bubeníček. Ve výdrž koalice věří
i SPD-SPO. „My jsme rozhodně připraveni koalici držet. A kolikrát v
historii se stávalo to, že ta nejkřehčí koalice byla ta nejpevnější, a
myslím si, že to bude tento případ,“ dodal Šmíd. Ustavující
zastupitelstvo bude 21. listopadu. Kromě složení slibu a volby nového
vedení budou zastupitelé už rozhodovat i o standardních bodech, například
financích na sociální služby. Hnutí ANO získalo v krajských volbách 20
mandátů, KSČM 13, ČSSD deset, ODS sedm a koalice SPD-SPO pět. Ústeckému
kraji dosud vládla KSČM s ČSSD.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Pokusný králík

Sběr biologického materiálu občanů Ruska pro potřeby USA je spojen s
výzkumem pohybového ústrojí, volba lidí nebyla přitom záměrná,
oznámilo učební letecké velení (AETC) VLS USA.

„V objednávce nebylo označeno, kde mají být vzorky odebrány. Pro
pokračování výzkumu však bylo třeba získat analogické vzorky. Protože
původně poskytl dodavatel z Ruska materiály vhodné pro jistou skupinu
nemocí, pak také kontrolní skupina vzorků měla pocházet z Ruska", řekl v
rozhovoru pro RIA Novosti mluvčí AETC Bo Downey.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
EU a s ní celý Západ se může do roku 2040 zhroutit, varuje německá
armáda

Velení německé armády si nechalo zpracovat analýzu bezpečnostních rizik,
kterým může Spolková republika Německo v příštích letech čelit. V
obsáhlé studii je zmíněno celkem šest scénářů včetně toho
nejhoršího. Nelze prý vyloučit, že kolem roku 2040 se západní struktury
zhroutí.

Bundeswehr má na stole obsáhlou studii o sto dvou stranách, která zahrnuje
bezpečnostní rizika, jimž možná bude muset čelit německá armáda v
příštích letech. Německý týdeník Der Spiegel přinesl informace o tom,
že na stole je přibližně šest možností dalšího vývoje. Zprávu
převzal také server Politico.eu. Podle nejhoršího možného scénáře se
může Evropská unie a s ní i celý Západ zhroutit kolem roku 2040.

Celý článek v angličtině naleznete zde

Nožná noční můra německých velitelů by znamenala, že v roce 2040 se
zhroutí stávající světový řád, zbortí se systém hodnot, zhroutí se EU
a s ní celý Západ, globalizace se zastaví a přijdou desetiletí chaosu, na
která bude muset německá armáda nějak reagovat. V takovém případě by se
další rozšiřování EU zastavilo, část zemí by EU opustila a Evropa by se
musela vyrovnat s hrozící nestabilitou, která nehrozila po desítky let.

Prý je také možné, že se Západ postaví proti Východu. Státy z
východního křídla EU zarazí další rozšiřování EU a odmítnuté státy
se přidají k jinému společenství nebo k ruskému způsobu vládnutí. V
takovéto Evropě by bohužel posílili extremisté.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
V Německu se možná láme chleba. Alternativa pro Německo zřejmě posílí

Německý volební den ve třech spolkových zemích se chýlí ke konci. V 18:00
hodin se uzavřely volební místnosti a během večera přijdou první odhady.
O volby, které jsou vnímány také jako svého druhu referendum o politice
německé kancléřky Angely Merkelové vůči uprchlíkům, je velký zájem.

„Nejvíc voličů zatím přišlo odevzdat hlasovací lístky v Porýní-Falci.
V poledne byla tamní volební účast 40 procent, o devět procentních bodů
vyšší než za stejnou dobu při předchozích volbách v roce 2011. V
Sasku-Anhaltsku odhlasovalo během prvních čtyř hodin 25 procent voličů, o
pět procentních bodů více než před pěti lety,“ hlásí Česká televize.
V Bádensku-Württembersku nejsou k dispozici celkové odhady, ale ve velkých
městech je hlášena solidní účast.

CDU Angely Merkelové obhajuje premiérské křeslo v Sasku-Anhaltsku V
dalších dvou zmíněných zemích vládnou levicové koalice německé
sociální demokracie a Zelených. Předvolební průzkumy ale naznačovaly, že
politické síly jsou vyrovnané. Svou roli v tom hraje i fakt, že vzrostla
podpora Alternativy pro Německo. O tom informovala i ČTK.

„Podle průzkumů její strana CDU ztrácí podporu na úkor protiimigrační
a euroskeptické strany Alternativa pro Německo. Ta by mohla získat v
některých spolkových zemích až 18 procent hlasů,“ hlásí
veřejnoprávní televize.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní