Question:
Kurdové slaví Newroz, přestože jim bojovníci z Islámského státu hrozí
uřezáním hlav. Všude zní výsměšné tililili...

ZÁPISKY Z KURDISTÁNU Slavnosti plné tanců a písní, pikniky v přírodě,
nezřízené veselí. To vše se děje jen několik desítek kilometrů od
frontové linie s Islámským státem. Kurdové totiž slaví nový rok Newroz a
ani náhodou se nenechají vystrašit blízkostí islamistických hrdlořezů.
Parlamentní listy jsou právě v iráckém městě Dahúk, takže mají
všechno z první ruky.

„Těm, co budou oslavovat, uřežeme hlavy!“ Zprávu zhruba takového
znění rozšířili bojovníci Islámského státu. Kurdové si ale své oslavy
nového roku Newroz nedají vzít a na tyto hrozby zvysoka kašlou. Všude v
horách pořádají rodiny pikniky, lidé posedávají či tancují kolem ohňů.
Parlamentní listy se mimo jiné zúčastnily obrovské slavnosti u
uprchlického tábora Domiz nedaleko zhruba milionového města Dahúk.

U ohňů na horách

Dahúk je obklopen horami podél řeky Tigris. Právě do nich se o Newrozu, kdy
se podle legend oslavuje osvobození Kurdů od tyranie, vydávají místní
obyvatelé, aby si užili svátků. Podle kurdského letopočtu jsme totiž v
roce 2716. Také míříme na jeden z vrcholků, odkud zhruba po každých
padesáti metrech svítí do daleka ohně. Kolem nich posedávají rodiny anebo
skupinky mladíků. Každý je vítán. U největšího sedí s kamarády i
čtyřiadvacetiletý student zemědělství a lesnictví Karvan Faraj Saadollah.

„Jsme muslimové a tento svátek je o našich kurdských kořenech. V těchto
dnech bojujeme proti Islámskému státu, což dost ztěžuje naše životy.
Nicméně život Kurdů je o neustálém boji. Před lety zde vládl Saddám
Husajn. Byl jsem malý, ale věděl jsem, že je nebezpečím. Nyní je zde
Islámský stát. Nemáme strach, protože za nás bojují jednotky pešmergů.
Bůh nám dal čest a sebedůvěru. Oni nejsou muslimové, jsou teroristé,
kteří bojují ve jménu smrti. Život je ale krásný, takže zvítězíme,“
mluví jako profesionální řečník. Podle něj je větším nebezpečím než
Islámský stát globální oteplování.

V táboře na korze

Na druhý den jedeme kolem bývalých luxusních vil důstojníků diktátora
Husajna do uprchlického tábora Domiz. Byl vybudován v roce 2012 a v jeho
dvanácti čtvrtích by mělo být ubytováno necelých šedesát tisíc Kurdů
převážně ze Sýrie. Na hlavní silnici korzují stovky lidí, většina ve
svátečním, někteří v uniformách. Mnoho z nich nese červenobílozelenou
vlajku, z níž svítí sluníčko. Zástavu iráckého Kurdistánu. Po
stranách ulice stojí improvizované restaurace, obchody, ale i jedna galerie s
obrazy místního prezidenta Masúda Barzáního a jeho otce, nacionalistického
vůdce Mustafy Barzáního.

Obrazy na prodej si prohlíží v uniformě, baretu a s rudou „palestinou“
kolem krku Seyid Zeravany. Předevčírem se vrátil z fronty, kde bojuje s
dvěma bratry. On odjel do tábora za příbuznými, oni museli zůstat. Oslavy
Newrozu jsou totiž sice radostnou událostí, ale na druhou stranu
představují značné bezpečnostní riziko, že mezi slavící proniknou
teroristé. Proto jsou zesílené kontroly a hranice ze Sýrií by měla být
uzavřena. „Bratři na frontě Newroz oslavují vnitřně v duši. Kurdové,
kteří žijí všude ve světě, jsou v boji či slaví, mají v duši světlo.
Náš oheň nás spojuje a vybojovat si svobodu – to už nás nikdo nezastaví.
Dokud je neporazíme, nepřestaneme bojovat,“ říká muž s vytetovaným
hadem na hřbetu ruky. „Ten had je velmi nebezpečný,“ varuje s urputným
výrazem ve tváři, který se po chvíli protáhne do úsměvu.

Mezi davy na loukách

Nedaleko od oploceného tábora na louce vyrostlo improvizované pódium, je
tady hlava na hlavě. Mezi muži s hrdě vztyčenými hlavami pobíhají děti,
které zanedlouho v prachu a loužích získávají přírodní maskování. Na
pódiu místní krasavice zpívají a recitují básně, muži nešetří
plamennými projevy, mladí tančí. Slova jako Kurdistán či Rojava se stále
opakují. Vzduchem se nese táhlé tililili... Jde o výkřik ženy, která
překračuje práh do ložnice ke svatební noci, ale zde má dost posunutý
význam. Kurdky, které bojují v ženských obranných jednotkách, tak
výsměšně vyzývají nepřítele ve smyslu: „Tak se jen ukažte, jestli
jste chlapi.“

Podle oficiálních zpráv by měl zanedlouho začít dělostřelecký útok
samohybnými houfnicemi na město Mosul, jehož okrajové čtvrti leží jen
pár desítek kilometrů odsud. Z vyvýšených míst jsou vidět jakož i
klíčová přehrada, o kterou se v srpnu 2014 vedly tvrdé boje; až ji nakonec
kurdské ozbrojené milice, takzvaní pešmergové, získaly zpět. Kdyby se
totiž největší nádrž v Iráku, která je i tak v dost špatném stavu,
islámským radikálům podařilo provalit, zničilo by to dvě třetiny města.
V kdysi téměř dvoumilionovém Mosulu totiž žije stále obrovské množství
civilistů. Je vidět, že na oslavách Newrozu všichni smýšlejí stejně:
„Je třeba vyhladit ty zrůdy, co vraždí civilisty po celém světě!“

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Prohra. Hillary Clintonová vystupuje s oficiálním projevem

V amerických prezidentských volbách zvítězil republikán Donald Trump. Jeho
hlavní soupeřka demokratka Hillary Clintonová už uznala svou porážku. Ted'
vystupuje s oficiálním projevem.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Potvrzeno: Zemanův poradce Jie Ťien-ming je v Číně vyšetřován

V kauze, kvůli které letěli zástupci Hradu Vratislav Mynář s Martinem
Nejedlým a byznysmen Jaroslav Tvrdík do Číny, je konečně jasno.

Poradce prezidenta Miloše Zemana Jie Ťien-ming a hlavní postava skupiny CEFC
je pro podezření z porušení zákona vyšetřován v Číně. Představitelé
Šanghaje to dnes potvrdili kancléři Vratislavu Mynářovi. Sama CEFC na to
konto prohlásila, že Jie Ťien-ming odejde z čela firmy.

O kauze se začalo hovořit v minulém týdnu, kdy se objevily informace o
problémech čínské společnosti s tamními orgány vyšetřujícími
hospodářskou kriminalitu. Samotný Jie Ťien-ming byl již několik týdnů
nezvěstný a spekulovalo se, že byl zatčen.

Kvůli tomu se tříčlenná delegace vypravila přímo do Číny, aby zjistila
skutečný stav věcí.

Zástupci Hradu se setkali také s vedením společnosti CEFC China. To je
informovalo, že Jie Ťien-ming odejde z akcionářské struktury a z vedení
společnosti. „Společnost i nadále považuje za jednu ze svých hlavních
priorit rozvoj svých projektů v České republice,“ dodal Ovčáček.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Agresivní politika USA zkrachovala. Donalde, blahopřejeme, vyslovily se
osobnosti Ruska

Prezident Ruské federace Vladimir Putin poslal zprávu vítězi amerických
prezidentských voleb Donaldu J. Trampovi, ve které čerstvě zvolenému
republikánovi poblahopřál k úspěchu, píše ruský TASS. K výsledku voleb
se vyjádřili i další ruští politici.

O obsahu zprávy informovala ruskou veřejnost tisková služba Kremlu. Ruský
prezident údajně vyjádřil naději na „spolupráci v otázce vyvedení
rusko-amerických vztahů ze současného krizového stavu a také na
spolupráci v otázce řešení společných globálních výzev“.

Ruský prezident vyjádřil přesvědčení, že „vytváření nové podoby
konstruktivního dialogu mezi Moskvou a Washingtonem bude založeno především
na principech rovnováhy sil a vzájemného respektu pozic obou států“.

Vladimir Putin svému čerstvě zvolenému americkému protějšku popřál
hodně úspěchů v tak zodpovědné činnosti, jako je vedení Spojených
států.

Podle tiskového mluvčího prezidentské kanceláře RF Dmitrije Peskova
schůzka mezi Donaldem Trumpem a ruským prezidentem zatím na programu není.
Naplánován není ani telefonní rozhovor mezi oběma lídry.

„Nezapomínejme na to, že protějškem ruského prezidenta je stále ještě
Barack Obama. Ještě několik měsíců budeme muset spolupracovat – nebo se
o to alespoň pokoušet – se stávající americkou prezidentskou
administrativou. Prozatím úroveň naší spolupráce neodpovídá
očekáváním ruské strany,“ zmínil mluvčí Kremlu.

Putinův mluvčí také zmínil, že odeslanému blahopřání není třeba
přikládat příliš velkou váhu. „Jedná se o běžnou protokolární
diplomatickou praktiku,“ zdůraznil Peskov.

Trumpův volební úspěch okomentoval i známý lídr ruské politické strany
LDPR Vladimir Žirinovskij, který podle svých slov Donalda Trumpa podporoval
od samého začátku jeho prezidentské kampaně.

„Posíláme mu zprávu s blahopřáním: ‚Drahý Donalde, blahopřejeme Vám
k zaslouženému vítězství. Babička Hillary by si teď měla v první řadě
odpočinout,‘“ cituje slova ruského politika Tvzvezda.

Žirinovskij také zmínil, že Donalda Trumpa podporuje většina ruského
národa.

O poznání zdrženlivější je lídr ruských komunistů Gennadij Zjuganov,
který volbu amerického lidu označil za matoucí, pro Rusko to totiž prý
může znamenat cokoliv. „V debatách se choval jako tank. Takovému tanku je
lepší se vyhnout,“ uvedl komunista.

Do spekulací se pustil i poradce ruského prezidenta Sergej Glazjev, který se
domnívá, že Donald Trump po převzetí úřadu zruší protiruské sankce a
pokusí se o restart rusko-amerických vztahů.

„Domnívám se, že Trump, jako pragmatický člověk, zruší sankce, které
škodí americkému byznysu. Věřím, že obchodní vztahy nejen mezi Ruskem a
Spojenými státy, ale i s celým západním světem se zlepší,“ sdělil
ruský expert tiskové agentuře TASS.

Glazjev dále uvedl, že výsledek amerických voleb svědčí o tom, že „americký
národ o válku nestojí. Poprvé v historii může také dojít ke změně
světového řádu, a to beztoho, aniž by tomu předcházel válečný konflikt“.

„Restart rusko-amerických vztahů je nevyhnutelný, jelikož předchozí
zahraničněpolitická snaha Spojených států byla postavena na agresivní
politice proti Rusku a v první řadě měla za cíl udržet americkou hegemonii.
Nyní již můžeme říci, že tato politika skončila neúspěchem,“ uvedl
Glazjev.

V závěru svého rozhovoru s novináři prezidentský poradce uvedl, že v
ekonomickém soupeření byly Spojené státy poraženy Čínou. Z toho důvodu
se nyní musí soustředit na pozvolný přechod k multipolárnímu světovému
řádu bez eskalací dalších konfliktů.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Kurdský politik: To, co dělá Turecko, je skutečná genocida

Vláda a obyvatelé iráckého Kurdistánu chápou speciální operaci vlády na
jihovýchodě Turecka jako genocidu, informoval RIA Novosti oficiální
představitel vlády iráckého Kurdistánu v Moskvě Aso Talabani.

„Není pochyb, že trpí hlavně civilní obyvatelé. Proto je likvidace
Kurdů opravdová genocida," říká Talabani.

„Boje se odehrávají ve městech, přičemž v některých z nich není ani
jeden partyzán PKK. Místní lidé berou do rukou zbraně a bojují proti
Turkům. V nějakém domě se nachází jeden partyzán, ale zároveň v něm
žijí stovky lidí. Turci bombardují tento dům z tanků a vrtulníků. Aby
zabili jednoho ozbrojence, musí zabít sto pokojných obyvatel," ukazuje na
příkladu.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Kuře strčené ve vagině, sex v muzeu. Jelcin byl to nejhorší, dal Rusko
Západu zdarma. Promlouvá slavný disident, který si bere jídlo bez placení,
teď bydlí u Schwarzenberga a Putin ho chce zpět

ROZHOVOR ParlamentníListy.cz získaly velmi pozoruhodný rozhovor. Na straně
zpovídaného v něm stál ruský umělec, zakladatel skupiny „Vojna“ a jeho
žena, jež s ním skupinu, kterou celosvětově proslavily politické
performance, zakládala. Jako tazatel pak vystupuje neméně originální
český umělec Milan Kohout.

Oleg a jeho žena Koza jsou zakládajícími členy ruské rebelské
performanční skupiny Vojna (Voina), která se stala světoznámá svými
politickými performančními akcemi, prováděnými až na hranici
společností uměle nastavených „zákonů“.

Ruská vláda někdy na jejich performanční akce reagovala zuřivými odvetami,
až po věznění různých členů, kteří skupinou prošli. Nejznámější
je asi případ skupiny žen, které založily svoji odnož, nazývající se
Pussy Riot. Zároveň ale skupina Vojna obdržela v roce 2011 cenu „Za inovaci
v umění“, založenou ruským ministerstvem kultury.

Oba umělci, Oleg a Koza, jsou v současnosti za svůj umělecko-politický
aktivismus v Rusku odsouzeni, a jakmile by vstoupili na ruské území, putují
okamžitě do vězení.

Několik let se potloukají jak něžní vagabundi i se svými třemi dětmi po
Evropě a v současné době jsou v Česku, kde jim nabídl ve svém bytě
ubytování Karel Schwarzenberg.

Na zahradě před jejich azylovým bytem s nimi hovořil Milan Kohout.

Už se dlouho s Kozou a dětmi touláte po Evropě. Plánujete život vagabundů
i do budoucnosti?

Oleg: No, cítíme, že žijeme na hraně a že nás to může zničit...
jakýsi expert o nás prohlásil, že můžeme být rádi, že jsme ještě
živí.

Média říkají, že když se vrátíte do Ruska, tak vás tam pošlou do
vězení.

Oleg: Ano, to je pravda, jakmile se objevíme v Rusku, tak jdeme přímo do
kriminálu. Ne k soudu. Ten už proběhl.

Co jste udělali? Jaký zákon jste překročili?

Oleg: Když jsme vytvořili druhou kapitolu našeho manuálu Vojny nazvaného
„Fuck by Yourself“, řekli jsme v ní, že když už ukradneš v krámu
kuře, musíš z něho uvařit jídlo. Musíš akci dokončit. Tak to bylo i s
akcí, ve které jsme chtěli lidem ukázat, že stačí pět lidí a devět
vteřin na převrácení policejního auta... ne siláků, ale obyčejných
lidí... takže se na této akci podílel i slaboučký vegan, další. byl
anarchista, který měl nemocné nohy, pak náš kamarád z Novosibirska, který
přijel vlakem a trvalo mu to několik dní, pak tam měl být jeden marxista,
ale ten nepřišel, neb se bál a také nesouhlasil s naším kradením kuřat z
obchodů, skrytých ve vaginách našich žen, prý to odporuje marxismu. Tato
akce začala tím, že se našemu synovi zakutálel kopací míč pod policejní
auto, takže jsme ho potřebovali vyndat, neboť Gaspar plakal, což je
důležitější než policejní auto, že? Proto se tato akce jmenovala „Pomůžete-li
dítěti, pomůžete národu“. A převracet policejní auta je prý proti
zákonům. No a pak jsme také participovali na opozičním pochodu 31. března
v roce 2011, a za to nás chtějí zavřít...

První, s čím jsme se na Západě setkali, bylo, že když jsme se chovali
jako umělci v Rusku, tak jsme hned narazili.

Naši kritici v Rusku se dělili na dvě skupiny. Jedna říkala, že je
špatné krást jídlo v obchodě, protože jsme Evropané a křesťané a
musíme si na jídlo vydělat. Druhá skupina říkala, krást jídlo je OK, ale
musíte si uvědomit, že za to budou potrestané prodavačky a budou to muset
zaplatit, takže to neberete velkému tlustému šéfovi, ale prostým lidem…
Ale my jsme byli kritičtí i k těm prodavačkám a ptali jsme se jich, chcete
být každý den svého života osm hodin za pultem? Nemarněte život něčím,
co vás nebaví a nezajímá, vražte si kuřata do vaginy a osvobodíte se.

Samozřejmě si každý také musí uvědomit, že dle statistik polovinu dosud
nezkaženého jídla hází naše báječná západní civilizace do popelnic. A
také to připomíná moji zkušenost z takzvané druhé kultury za bývalého
systému. Prostě jsme se jednoho dne rozhodli nadále neparticipovat na
systému a okamžitě jsme se osvobodili. Mocní nás potrestali tím, že nás
poslali dělat přízemní dělnické joby.

Ale tím jsme objevili neuvěřitelný prostor pro svobodu, a když se mě
studenti ptají, kdy jsem se cítil nejsvobodněji, tak jim říkám, že za
totalitního systému v Československu. A studenti nechápou... (směje se).

Ale začněme od začátku. Olegu a Kozo, jak se to přihodilo, že jste se
jednoho dne usadili v moskevské garáži?

Oleg: Protože jsme chtěli být neustále a vášnivě nezávislí. V té době,
kdy jsme začali svoje umělecké a politické aktivity, jsme měli tyto
možnosti: Buď patřit k nějaké galerii či umělecké instituci, být za to
placeni a dělat, co oni chtějí, či být nezávislí a mít vlastní vizi
uměleckého procesu. Rychle jsme si ale uvědomili, že není žádná možnost
říci, co chceš, když patříš k nějaké galerii, takže jsme si zvolili
být nezávislými. Což znamenalo nemít žádnou podporu, žádné peníze,
žádné vybavení, kromě toho, že si to můžeš sám a svým způsobem brát.
Takže jsme zvolili možnost být samostatní, což vedlo k tomu, že jsme
museli opustit své byty a museli jsme začít žít v garáži. Co bylo
skvělé – že se nikdo nezajímal o lidi žijící v garáži. Takže jsme si
tam vytvořili takové studio.

Takže jste tam žili i přes zimu?

Oleg: Samozřejmě. Ukradli jsme dva druhy oteplovačů. Takové elektrické
matrace z IKEA, a z kafeterií takové fukary na horký vzduch, což nám
pomohlo. Ale v zimě z roku 2008 na 2009, když byla Koza v těchto podmínkách
prvně těhotná s Gasparem, nastal problém. Když totiž policie zjistila, že
jsme tam, tak požádali správce garáží, aby nám vypnul elektřinu. A
první den nového roku 2009 začala teplota šíleně klesat a všechno nám
zamrzlo, a to nás donutilo z garáže utéct.

Jako Němci před Leningradem, kteří umrzali k smrti?

Oleg: My nejsme Němci, a proto jsme pořád živí.

Ty pocházíš z uralské hornické rodiny. Myslíš si, že tvůj rodinný
původ ti pomohl vytvořit rebelský pohled na svět?

Oleg: Já jsem strávil své dětství na venkově, protože mě rodiče poslali
žít k mé babičce a abych pravdu řekl, já jsem znal víc svoji babičku
než své rodiče. Ta mě naučila veškerým manuálním dovednostem. Umím
sekat trávu, nakládat ovoce na zimu, vím, jak se starat o krávy, vykydat
jejich hnůj. To byly totiž moje dětské povinnosti.

Předpokládám, že tvoje antiburžoazní postoje pocházejí z tohoto
prostředí, nemám pravdu?

Oleg: Když jsem jako mladý přišel do Moskvy, tak jsem nic o buržoazii
nevěděl. A během svých studentských let jsem si uvědomil, že v novém
Rusku byly dvě možnosti. Buď následovat a snažit se přiblížit k
vládnoucím lidem, či být samostatný. Zvolil jsem druhou možnost. Možná
proto, že jsem si byl jistý, že to zvládnu díky své zkušenosti z
dětství. Když vím, jak vykydat hnůj, tak musím přežít i v Moskvě.

Kozo, z jakého prostředí pocházíš ty?

Koza: Rodiče mých rodičů jsou také z vesnice, ale moji rodiče již žili
ve městě, ale v jiné části Ruska.

Tvůj otec pracoval v jaderné elektrárně, že?

Koza: Ano, v oblasti kde byla obrovská jezera plná ryb. U jaderné elektrárny
potřebuješ totiž spoustu studené vody. Můj dědeček z matčiny strany
nepracoval v nukleární elektrárně, ale byl rybář. Pamatuji si, jak mi
vyprávěl o obrovských sumcích. Legendární historka vypráví, že jeden
pracovník z elektrárny, který byl na dovolené, šel rybařit a už ho nikdo
od té doby neviděl. Prý ho do vody stáhl obrovský sumec.

Pak jsi šla také studovat do Moskvy. Jak jste se potkali?

Oleg: Bydleli jsem na stejných studentských kolejích. Koza byla na
fyzikální fakultě a já na filozofické. A studenti z fyziky většinou
neměli žádné peníze, takže jsme chodili do dívčích místností, abychom
je nakrmili a tam jsme se potkali.

Proč jste se rozhodli zvolit tuto umělecko-aktivistickou performanční formu
umění?

Oleg: Po léta jsme se s Kozou pokoušeli přežít bez jakékoliv pomoci. Bez
podpory mých rodičů i jejích rodičů. A pak jsme si uvědomili, že je to
zajímavá „urban practice“. Což není ani tak o umění, ale o sociálním
aktivismu. Ze začátku to nebylo tak o politice. Ale po ta léta jsme se
zajímali o umění, protože já jsem byl z filozofické fakulty, obor estetika,
a navštěvovali jsme všechny umělecké události.

Pak jsme přišli s ideou, že když svoji zkušenost z přežívání spojíme
s uměleckými nástroji, jako třeba s happeningy nebo s performancí, tak to
bude fungovat daleko silněji. Takže jsme začali používat tyto umělecké
taktiky s taktikou „urban activism“ a téměř okamžitě se to stalo
obrovským skandálem. Uspěli jsme s úplně prvními akcemi a tím se nám to
stalo osudné. Prostě jsme nenásledovali běžné umělce, netřásli jsme si
s rukama uměleckých kurátorů atd. atd. Vůbec jsme ani neznali jejich jména,
ale najednou oni začali chodit za námi, abychom udělali něco v rámci jejich
světa a jejich prostor, které jsme předtím odmítli. Takže jsme si
uvědomili, že je to jediná úspěšná metoda v tehdejší době v Rusku.
Protože tato metoda vás osvobodí z jakéhokoliv neokapitalismu a
neoliberálního systému, v který každý v té době věřil. A najednou
ostatní umělci začali litovat, že nešli naší cestou.

To se odehrávalo v pozdních Jelcinových letech. Gorbačov nebyl natolik
chytrý, aby si uvědomil, že ho zneužili, ale Jelcin chtěl opravdu držet
moc za každou cenu a používal k tomu všechny prostředky, i kdyby zničil
celou zemi. Takže jsme začali za Jelcinových pozdějších let.

Viděli jste v té době Jelcina jako loutku zájmů Západu?

Oleg: Já si myslím, že byl opravdu v té době nejhorší osobou pro naši
zemi. Byl na vrcholu moci a použil všechno, co bylo nezbytné, aby si ji
udržel, včetně spolupráce se CIA agenty. Na rozdíl od Gorbačova se
neřídil žádnými principy.

Politici západních zemí Jelcina milovali, protože dovolil všem těm
zasraným kapitalistickým zlodějům vniknout do Sovětského svazu a začít
krást, co se dalo...

Oleg: No, možná ho nemilovali, ale vyhovovala jim jeho prostituce. Dal jim
všechno úplně zadarmo, jen aby zůstal u moci.

Kozo, ty jsi v době Jelcinových let studovala molekulární vědu a najednou
jsi začala dělat umění... proč? Jak jsi v té době chápala funkci umění?
Já také dělám performance a vždy se sám sebe ptám, co vlastně umění je.
Protože řada dnešních lidí pořád chápe umění jako trojrozměrný
objekt na vystavování, objekt, který se může prodávat díky své „kráse“
čili estetickému rozměru. A ty jsi z toho utekla a vrhla ses do skutečné
duše umění, které je součástí života a sociálních problémů.

Koza: Když jsem přišla do Moskvy od mé rodiny, kde jsem se necítila
svobodná, tak jsem začala žít nový život. Začali jsme se soustřeďovat
na problémy, jak přežít a co dělá naše životy nešťastné. To bylo v
době rodících se supermarketů a kapitalismu a my jsme si ale stáli za
svými postoji. Vlastně jsem se o nějaké umění nezajímala a nestarala,
což bylo překvapení pro řadu lidí, když jsem začala být v umění
úspěšná… Jeden slavný ruský kritik dokonce prohlásil, jak je to možné,
nerozumím umění – a přitom jsme uspěli. Oleg je filozof a ona fyzik, jak
můžou dělat umění...

Oleg: Já se o umění zajímám a myslím si, že mu dobře rozumím a mohl
bych být uměleckým kurátorem. A myslím si, že filozofie a fyzika je velmi
dobrá kombinace pro současné umění.

To souhlasím. Já sám jsem původně elektroinženýr i s akademickým titulem
a skončil jsem s podobným přístupem k umění...

Oleg: Ale recept na úspěch je samozřejmě nezajímat se vůbec o „umění“.

Zvláště když takzvané klasické umění nemá žádnou společenskou funkci
a je jen snůškou krámů v muzeích.

Oleg: Ano, bohužel nemáme právo nazývat „krásná umění“ i nadále
jako umění. Protože se ve dvacátém století odehrála spousta věcí,
která tyto kategorie změnila.

Přejděme ke konkrétním akcím, které jste začali dělat. Co vás vlastně
vedlo k založení skupiny Vojna?

Oleg: Jsem rád, že se ptáš, protože to určitě správně podáš.
Většina západních žurnalistů se nás na tuto otázku ptá, ale nechtějí
poslouchat odpověď, jako by nechtěli pochopit, co byl skutečný význam „Voiny“.
Vždy to představují jen jako nastavený prst „Fuck off “společnosti.
Což částečně je, ale není to jen ten nastavený prst, jde o hlubší
významy. Takže dovol mi to vysvětlit.

My jsme si okamžitě uvědomili, že je něco velmi špatného v politice a že
musíme vytvořit nové politické akce s nástroji, které jsme měli v ruce, a
vytvořit nový akcionismus podpořený naším způsobem života. Uvědomili
jsme si, že jsme nezávislí a tudíž máme právo soudit, protože jsme
nebyli nikým koupeni.

Takže tato kombinace nás přivedla k silnému přesvědčení, že
potřebujeme vytvořit nový jazyk pro politiky a pro společnost a nový
způsob, jak jím promlouvat – a nadále nepoužívat jen mrtvý jazyk,
protože devadesátá léta už neexistovala. Pochopili jsme, že vytvořit
nový jazyk je velký úkol, něco jako vytvoření nového náboženství.
Musíš být velmi silný, když chceš takovou ideu pro obyčejné lidi
vytvořit tak, aby tomu rozuměli.

Také jsme pochopili, že když tuto snahu postavíme jen na jednom názoru,
například liberálním či anarchistickém či uměleckém či aktivistickém,
tak to nebude dostatečně silné a že musíme všechny názory zmixovat.
Takže to bylo pro nás extrémně obtížné, zorganizovat každou akci. Někdy
jsme strávili dva měsíce každodenním tréninkem doslova 24-7 a někdy jsme
pracovali na jedné akci i půl roku, protože jsme vždy zapojovali do akcí
aktivisty z rozdílných odvětví společnosti. Nešli jsme jen k anarchistům,
abychom navrhli naši akci. Vybrali jsme si mezi nimi jednoho či dva a pak jsme
šli do liberálního tábora a mezi těmito šílenými lidmi jsme si vybrali
nejnormálnějšího.

A abych byl otevřený, šli jsme i mezi ultranacionalisty a vybrali jsme si tam
nějakého spolupracovníka a dokonce jsme šli do tábora mocných lidí,
například k prokremelským žurnalistům či aktivistům a vybrali si tam
jednoho či dva lidi a pak jsme všem vysvětlili ideu své akce: „Bude to
protivládní akce… rozumíte, jo?“ A oni, že rozumí. „Ale uděláme to
způsobem, který se vám bude líbit.“ A pak jsme se na základě diskuse
dostali ke scénáři, který by uspokojil každého.

To znamená, že mně se líbí akce Vojny jiným způsobem než kupříkladu
Koze či Leo the Fucknutovi, který před rokem tragicky zemřel. Původně jsme
byli tři, já, Koza a Leo the Fucknut. Leo byl liberál a strašně miloval
naše akce a věřil, že se dalo k jeho liberálnímu pojetí světa
propracovat jen akcemi Vojny, akcemi, které byly legrační, ale i agresivní.

Sbírali jsme lidi i z řad marxistů, přišli jsme k nim a zeptali se jich,
kdo chce namalovat čuráka a oni hned souhlasili a dohodli jsme se, že to
uskutečníme. Řada lidí, kteří se malování pyje zúčastnili, byli velmi
mladí radikální novomarxisté a nadšeně říkali, že je čurák přesně
způsob, jak vysvětlit jejich ideje.

Malování čuráka je asi naší nejznámější akcí, takový mistrovský
kousek, který kritici nazývají naší ruskou Guernicou. Byla to určitě
nejnáročnější akce, protože jsme měli jen půl minuty na to celou kresbu
provést, pak se most zvedl a bylo to velmi nebezpečné tam být, ochranka by
nás okamžitě vyhodila. Nakreslili jsme to v devíti lidech. Picasso dosáhl
namalováním Guernicy rovněž na hranici svých možností. Náš čurák
vypadal jako jednoduché qraffiti, ale zároveň byl tak realistický jako
Picassova Guernica.

Kozo, ty jsi také participovala na kreslení čuráka?

Koza: Samozřejmě.

A proč jste malovali čuráka?

Oleg: Koza byla autorem této akce.

Takže proč čurák? Jsi žena. Nepovažovala jsi to za sexuální zaujatost?
Proč ne vagina?

Oleg: (překládá její odpovědi z ruštiny) Koza chtěla dát lidem „fuck“
symbol, chtěla říct, jděte a fakujte – pošlete do prdele systém. Je to o
tom, jak říci lidem, aby fakovali systém. Je to o tom, že když chcete
udělat revoluci, tak to musíte realizovat a ne sedět za počítačem doma a
psát jen články nebo mít blog, tak jak to dělají ruští levičáci. Ale
tak se nedělá revoluce a čurák byl nejbližším symbolem, ne vagina.

Ve světě mají tendenci vysvětlovat vašeho namalovaného čuráka jako
kritiku maskulinity. Že se jen muži snaží držet vedoucí roli ve
společnosti. Protože to bylo před KGB úřadem, kde sedí právě ti velcí
čuráci.

Oleg: Ano, a když tam sedí vaginy, tak předstírají, že jsou čuráci.

Jaká je pozice ženy v ruské společnosti?

Oleg: No kupříkladu nepsaný boss v naší skupině je Koza, to byl její cíl
zorganizovat tuto akci. My všichni máme brilantní nápady, jako „pojďme
zabít Putina“, ale Koza dosáhla toho, že se celá akce uskutečnila. Její
úkol byl poslouchat všechny báječné ideje, které ve skupině vznikaly a
kondenzovat je do této jednoduché akce.

V USA jsou lidé velmi senzitivní k jakémukoliv sexismu a sexistickým
symbolům, zvláště feministky jsou na to citlivé.

Oleg: Kozo, mohla bys sem přijít, prosím, a říct svůj názor? (Koza si
hraje na zahradě s dětmi)

Koza není feministka a myslí si, že feministky jsou slabší než
nefeministické ženy a že feminismus je jen pro zdětinštělé. Na ruské
scéně je spousta žen, ale nejsou tak silné jako Koza.

Pro mě je symbol ruských žen před druhou světovou válkou a během ní
žena na válečných plakátech, která je silná a rázná a má v ruce
kladivo.

Oleg: To bylo v době, kdy ženy byly „sestrami svých bratrů“ a nikoliv
jejich manželkami. Což je ruská tradice, ženy, co zemřely ve druhé
světové válce, byly sestrami mrtvých vojáků.

To je zajímavé a někdy těžké pochopit pro člověka ze Západu. Koza mi
kupříkladu dnes říkala, že je proti potratům a přitom je ateistická
umělecká revolucionářka.

Oleg: Ano, když je někdo na Západě proti potratům, tak je považován za
fašistu a katolíka, což se dnes překrývá.

Což nás vede k vašemu performančnímu kousku, při kterém žena propašuje
ze supermarketu celé kuře ve své vagině. Co byla role ženy v takové
performanci? Jenom fakt, že má vaginu?

Koza: K pochopení tohoto kousku se budu muset vrátit k začátkům naší
skupiny. V té době jsme se rozhodli vytvořit takový manuál, „handbook“
pro nové urban aktivisty. Když chceš být urban aktivista, tak potřebuješ v
prní řadě vědět, že musíš být sám sebou a že musíš sám „fakovat“
systém a nenechat to dělat někoho jiného. První kapitola toho manuálu
pojednává o tom, jak zásobovat skupinu jídlem a jestliže si žena dokáže
dát celé kuře do vaginy, tak i ty dokážeš vynést z krámu spoustu jídla,
máš přece batoh. A když se někteří vymlouvali, že sice milují akce
Vojny, ale nemůžou na nich participovat, protože je nutné napřed vydělat
peníze, když potřebují jíst, protože za jídlo musí v supermarketu platit…
A to byla přesně chvíle, kdy jsme jim řekli: „Ne ne, nepotřebuješ
peníze, protože když i žena dokáže udělat takovou akci, tak to také
můžeš udělat.“

To nás přivádí k filozofii základního lidského práva, a to práva na
jídlo. Musí být člověk někoho otrokem, aby na něj měl právo?

Oleg: Nemůžeme žít bez jídla. Takže prodávat jídlo není hrdinský čin
a není to vůbec upřímný obchod. Není to dobrý nápad, zrovna tak jako
není dobrý nápad být policajt. Pracovat proto, abych měl peníze na jídlo,
není dobrá idea.

Říkal jsi mi něco o tom, že to také souviselo s touhou mít dostatek
volného času.

Oleg: Ano, vytvoř si svýma rukama volný čas. Jdi a vezmi si jídlo z krámu.

A o co šlo v té performanci, kde jste otevřeně a před lidmi šukali v muzeu
přírodních věd? To byla performance, o které jsem psal ve svých skriptech
o historii performance publikovaných tady na Ostravské univerzitě a dal jsem
tam přesně fotku, kde tam zrovna vy dva šukáte. Šukají tam s vámi i
členky skupiny Pussy Riot. Já si myslím, že šukání je krásná
přirozená činnost a měla by být prováděna veřejně, tak jsem i vaši
světoznámou akci chápal.

Oleg: To byla první performance poté, co jsme se rozhodli vytvořit nový
politický jazyk. Situace byla v té době v Rusku velmi špatná. Lidé
věřili, že máme demokracii, ale ve svých životech ji nezažívali. Bylo to
v době, kdy Putin musel opustit svoji roli prezidenta a chtěl něco vymyslet,
aby si připravil znovuobnovenou pozici do budoucna. Takže našel svého
kámoše Medveděva a dosadil ho na chvíli do role prezidenta.

Bylo zajímavé, že lidé pochopili, že to bylo víceméně nezbytné, ale
zároveň se tím cítili být poníženi, protože to bylo proti demokratickým
pravidlům. A najednou přestali mezi sebou diskutovat na různých sociálních
sítích, opoziční média mlčela, protože všechna špatná slova o této
situaci už byla předtím vyřčena. Najednou bylo v celém Rusku ticho. Nikdo
před volbami Medveděva nebojkotoval, nikdo neargumentoval. Lidi cítili, že
prohráli.

A my jsme promyšleně přesně do tohoto vakua vrazili naší akci. Všude bylo
ticho a my jsme jim do toho najednou naservírovali tuto „pornografickou“
akci. Akci, která vyvolala explozi ve společnosti a všichni začali
používat ta nejsilnější slova a všichni na nás nadávali. Ze všech stran
a organizací se na nás najednou navalila zadržovaná sprostá slova, ze
všech sfér společnosti, od patriotů, liberálů, všichni najednou řvali,
že je to skvrna na společnosti. I anarchisti říkali, že jsme měli jít
raději na demonstraci, bojovat s policií a ne někde veřejně šukat. Náhle
jsme to byli jenom my, které celý národ obviňoval za to, co se stalo s
Putinem a že Putin předal moc Medveděvovi, je kvůli nám a našemu šukání.
Přitom naše idea byla přesně o tom, že jsme jim chtěli vrátit jejich
vlastní svázaný jazyk, aby mohli zase mluvit.

Byla to taková sartreovská roznětka, která odpíchne lavinu. Já sám jsem
se vždycky snažil najít ve svých performancích tu správnou roznětku, jak
nastartovat revoluci. Něco, co lidi nasere, a tím je rozhýbá ke spolupráci
a akci.

Oleg: Ano, přesně jsi definoval politické akční performanční umění.
Což je to, co odděluje performanci od akčního umění. V performanci
předstíráš, že jsi třeba pes a jsi nahý. Ale v akci musíš být sám
sebou, nemůžeš někoho hrát. A když děláš akci, tak se nemůžeš
vymlouvat, že to bylo umění. Jsi to ty sám, ne Hitler, ne Stalin, ne Obama,
ale ty sám.

To je velmi zajímavé. Ale záleží na tom, jak definuješ performanční
umění. Moje kniha o performanci začíná právě tím, že rozdíl mezi
divadlem a performancí je v tom, že v divadle lidé předstírají, že jsou
někým, předstírají, že je něco bolí, zatímco v performančním umění
jsou sami sebou a opravdu to dělají a opravdu cítí bolest. Já používám
název „Performance Art“ jako zastřešení i vašeho akčního umění.

Oleg: Přesto se pořád rozcházíme. My věříme, že když děláš akci,
tak musíš zapojit celou společnost a ne to dělat sám za sebe. Když
zapojíš celou společnost, tak dosáhneš brilantních výsledků, tak jak se
nám to dařilo při našich akcích Vojny. Udělat to tak, abys hned „dosáhl
hvězd“. Jako šňupnutí kokainu.

Pro mě je to naprosto fascinující, když říkáš, že je potřeba dělat
performanci v kolektivu. Americká filozofie života je založena na
individualismu a vy přicházíte z Ruska a cítíte, že je to potřeba dělat
kolektivně a chápat kolektivismus jako základ lidské aktivity. A říkám si,
že to je možná základ nového uměleckého směru – princip podílnického
pocitu a sdílené existence.

Oleg: Ano, to je pravda a my v Rusku cítíme, že toto je řešení a
posíláme to jako dar celému světu. My jsme měli periodu velkého
liberalismu na začátku devadesátých let a až možná do roku 2012. Prožili
jsme si to, užívali jsme si to, ale řekli jsme – ne. My chceme něco
jiného. Ano, chceme svobodu, ale nechceme svobodu na prodej. Jsme možná „fucked“,
ale naším ruským způsobem.

Rozhovor vedl Milan Kohout

p.p1 {margin: 0.0px 0.0px 7.0px 0.0px; font: 12.0px Arial} p.p2 {margin: 0.0px
0.0px 7.0. px 0.0px; font: 12.0px Arial; min-height: 14.0px} p.p3 {margin: 0.0px
0.0px 0.0px 0.0px; font: 12.0px Arial; min-height: 14.0px}

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
V USA promluvili o „rostoucím nebezpečí “ kvůli ruským okřídleným
raketám

Nejnovější ruské okřídlené rakety dokážou doletět až do USA,
oznámila vedoucí Severního velení Ozbrojených sil USA Lori Robinsonová v
americkém parlamentu.

Ve svém projevu před senátem Robinsonová též vyjádřila znepokojenost
kvůli tomu, že ruské rakety není možné monitorovat.

„Nejnovější ruské okřídlené rakety, které mohou být odpáleny z
bombardéru a ponorky a z mnohem větší vzdálenosti než starší systémy, a
mohou tedy překonat naši protivzdušnou obranu, ve mně budí znepokojenost,"
dodala ona.

I když Robinsonová pochybovala o možnosti útoku Ruska na USA, vyzvala
parlament k přípravě nové taktiky a metodiky odporu ruským raketám.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Zeman je podělaný z trenek, z Hradu dělá pevnost, psal Schwarzenberg.
Ovčáček jej obvinil ze lži

Čestný předseda TOP 09 Karel Schwarzenberg si posteskl, že se chtěl v
neděli podívat do sídla českých králů i prezidentů. A spatřil něco
smutného. Neviděl otevřené sídlo hlavy státu, jak jsme ho znali
posledních 25 let, ale takřka pevnost připravující se na urputný boj.
Sídlo hradního pána, který je „podělán z trenek“. Slova někdejšího
ministra zahraničí obratem okomentoval Zemanův mluvčí Jiří Ovčáček.
Došlo na lži a pozvánku na Hrad.

„Včera jsem se chtěl podívat na Pražský hrad a opravdu mě něco zarazilo.
Zátarasy, jako kdyby se na Hrad chystal útok tanků, osobní kontroly, krátce
a dobře, Hrad je opět uzavřen a vypadá opravdu jako obléhaná pevnost,
nikoliv jako otevřené sídlo hlavy státu, jak jsme to zažívali v
posledních pětadvaceti letech. Vracíme se velmi rychle do minulosti, ovšem
pouze nedávné,“ napsal Karel Schwarzenberg na sociální síti Facebook.

Už od babičky s dědou Schwarzenberg slyšel, že císař pán jezdil do své
kanceláře v otevřeném kočáře. A jezdil na čas. Od rodičů pak věděl,
že zakladatel státu T. G. Masaryk jezdil na koni a chodil na Vinohrady pěšky,
na posezení s Karlem Čapkem a dalšími intelektuály. Sám Schwarzenberg pak
zažil první léta Václava Havla na Hradě a dobře ví, že první
porevoluční prezident chtěl, aby byl Hrad co nejvíce otevřen veřejnosti. A
snažil se o to.

„Ale nikdy jsem ještě neviděl, že by někdo byl naopak podělán strachem
ze spodků či trenek, a z tohoto důvodu opevnil své sídlo. Zvláštní to
doba a zvláštní to lidé dnes na Hradě,“ uzavřel čestný předseda TOP 09.

Na tato slova zareagoval mluvčí prezidenta Jiří Ovčáček. Slova exministra
zahraničí označil za lež, ke které se uchylují odpůrci prezidenta Miloše
Zemana. Že je to lež, lze snadno prokázat. „Karel Schwarzenberg lže. Hrad
je samozřejmě pro veřejnost otevřen,“ odpověděl v nepřímo vedené
rozmluvě se Schwarzenbergem Zemanův mluvčí. Svědčí o tom ostatně fakt,
že jen v neděli navštívilo Hrad na 18 tisíc lidí. „Antizemanovská
kampaň dosáhla nové mety. Otevřeně se v ní používají lži,“ shrnul
Ovčáček. Aby svá slova dokázal, pozval Schwarzenberga na Hrad.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
A je to: Stráž obrany státu

Parlamentní strana Úsvit ve spolupráci s hnutím Blok proti islámu
vytváří svoji údernou jednotku. Důvodem je migrační krize. Na hranice tak
chtějí poslat vycvičené strážce. Informuje o tom dnešní MF Dnes.

Stráž obrany státu tvoří již několik desítek lidí. Říkají si sosáci
a jejich úkolem by měla být pomoc policii. Podle předsedy Úsvitu Miroslava
Lidinského se sosáci již několikrát sešli. Jde především o nadšence,
kteří ve volném čase střílejí z airsoftových zbraní nebo se zajímají
o bojová umění.

Na starosti je mají bývalý voják a analytik Martin Koller za Blok proti
islámu a tajemník Jan Zilvar za Úsvit. Ten již dokonce založil „nadační
fond Stráž obrany státu“. Podle jeho slov nebudou mít sosáci žádné
uniformy, pouze průkazy a viditelné označení. Budou vycvičeni a následně
předáni krajským policejním ředitelům. Kromě migrační krize by mohli
pomáhat i při branné výchově ve školách či při živelních
katastrofách.

Jak však MF Dnes poznamenává, policie o podobnou pomoc nemá zájem. „V
následujících letech budeme přijímat až 4000 nových lidí, mimo jiné i
na posílení hlídek cizinecké policie. O podobné aktivitě, kterou
zmiňujete, nevíme. Spolupracujeme s dalšími profesionálními sbory,
například s armádou, a to se zcela jistě měnit nebude,“ řekla mluvčí
Policejního prezidia Jana Macalíková. I přesto, dle Zilvara, chce Úsvit s
policisty jednat, a to zhruba v půlce dubna.

Podle všeho Úsvit neuspěje ani s tím, aby byli sosáci uzákoněni.
Například sociální demokrat Roman Váňa (ČSSD) je proti. „Nemyslím si,
že bychom měli obnovovat ‚Pomocnou stráž VB‘ nebo ‚Lidové milice‘.
Asi už se zoufale chytají každého tématu,“ uvedl.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
K Velikonočnímu pondělí patří koleda s pomlázkou a kraslicemi

Vyvrcholením jarních svátků je v lidovém pojetí Velikonoční pondělí
spojené s koledou, pomlázkou a tradičními pokrmy. Pro křesťany je dnem,
který následuje po neděli zmrtvýchvstání Ježíše Krista, vrcholu
liturgického roku. S velikonočním pondělím končí dlouhý půst a
připravují se tradiční pokrmy se symbolickou hodnotou.

Koleduje se po domech, koledníci pronášejí veršovaná přání a hlavně
šlehají ženy a dívky zelenými proutky, které údajně přinášejí "pomlazení".
Velikonoční pomlázka je doložena už ve vzpomínkách pražského kazatele
Konráda Waldhausera žijícího ve 14. století. Koledování je ovšem na
Velikonoční pondělí tradicí nejen v těch regionech, kde jsou lidové zvyky
obecně živější, ale třeba i v Praze a v jejím okolí.

Dnešní vyplácení pomlázkou má zřejmě velmi starý původ, stejně jako
zdobení vajíček. Teprve později se z těchto zvyků stala zábava. Chlapci a
muži dovedou uplést z osmi, 16 i více prutů pletence pomlázek. Ty malé
jsou zpravidla určeny ke šlehání, zatímco objemné "žíly", "korbáče" a
"tatary" nosili - a místy ještě nosí - chlapci s sebou při koledě jako
symbol svého stavu. Na oplátku dostávají barevná vajíčka, dnes již ale i
různé pochutiny nebo alkohol. Kde se rozdávají kraslice, měla by vajíčka
být vždy plná a malovaná, neboť prázdné výdumky věstí opak života a
plodnosti. Kraslice je obecně užívaným názvem pro malované vejce, jelikož
nejvýznamnější barvou je červená (původně ze staročeštiny krásný -
červený). Zdobných technik je spousta a malování kraslic ve velikonočním
čase je dodnes v mnoha rodinách oblíbenou činností. : Psali jsme: : : : :
Ivan Poledník: Bílá sobota - přechod od smrti k životu. Dějinné drama
vrcholí : : : : Dva tisíce let vymývání mozků fiktivní zrůdou jménem
Ježíš. S odporem jsem si přečetl ten „Nový zákon“ a zjistil jsem...
Performer Kohout přeje k Velikonocům : : : : Okamura (SPD): Zdánlivě mrtvá
příroda ožívá a rodí se nový život. Věřím, že poklad ve tmě najde
každý z nás : : : : Stropnický (SZ): Vy o svátcích volno mít nebudete,
ušel by zisk. ČSSD ukazuje svou druhou tvář

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Clintonová vyjádřila naději na to, že Trump se stane dobrým prezidentem

Hillary Clintonová vyjádřila naději na to, že Donald Trump se stane dobrým
prezidentem pro americký národ. To řekla během svého vystoupení o
výsledcích voleb v USA.

„Minulou noc jsem poblahopřála Donaldu Trumpovi k vítězství a navrhla
jsem mu spolupráci ve jménu naší země. Já doufám, že se stane
úspěšným prezidentem pro všechny Američany," prohlásila Clintonová.

Zdůraznila, že kvůli své prohře cítí lítost. Také poděkovala svému
štábu za provedení „skvělé kampaně".

„Vy jste nejlepší představitelé Ameriky a být vaší kandidátkou, to je
pro mě ohromná čest," dodala Clintonová.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Zeman se k chystané obměně vlády vyjádří po schůzce se Sobotkou. Sejít
se mají v úterý

Prezident Miloš Zeman se v úterý sejde s premiérem Bohuslavem Sobotkou na
zámku v Lánech. Do té doby se prezident nechce vyjadřovat k plánům
premiéra na obměnu ve vládě. Řekl to novinářům na tiskové konferenci ve
Frenštátě pod Radhoštěm po návštěvě Moravskoslezského kraje.

Zeman zároveň novinářům řekl vtip, ve kterém naznačil, že by Sobotka
nemusel být po volbách premiérem. Podle vtipu se po volbách sejdou nový a
končící premiér. Dosavadní dá svému nástupci tři obálky, které má
postupně otevírat, pokud se dostane do krize. V první obálce je napsáno,
aby vše svedl na končícího premiéra. Ve druhé, ať vymění polovinu
vlády, a ve třetí, aby si připravil tři obálky. „Premiér Sobotka
otevírá druhou obálku,“ řekl Zeman.

Sobotka v dnešním dopise, který rozeslal spolustraníkům, uvedl, že do
měsíce obmění svůj tým na úrovni vlády i ve strukturách ČSSD. Chce se
osobně sejít se všemi ministry za sociální demokracii a zhodnotí jejich
práci. Na základě schůzek, které se mají uskutečnit v příštích dnech,
naplánuje změny v kabinetu.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Akademie samospráv přilákala do Zlína stovku starostů

Tříletý vzdělávací projekt pro obce a města České republiky, Akademie
samospráv, vzbudil velkou pozornost v celé republice. Včera se uskutečnil
také ve Zlíně pod tématem Hospodaření obcí a měst ve všech
souvislostech. Sál pro sto osob byl zaplněn do posledního místa.

Série odborných přednášek probíhá pod záštitou senátora Ivo Valenty.
„Jsem rád, že se projekt těší takovému zájmu. Zaplněné sály ve
všech městech, kde se konference prozatím uskutečnily, nás utvrzují v tom,
že je třeba představitelům samospráv pomáhat a odborně je vzdělávat.
Věřím, že na konci celého cyklu bude připraven zcela nový zákon o
obcích, který bude čerpat právě ze zkušeností jednotlivých starostů z
celé České republiky,“ uvedl senátor.

Odborným garantem tříletého vzdělávacího projektu je advokátka Jana
Zwyrtek Hamplová. Podle ní dnes obce při aplikaci současného zákona v
každodenní praxi těžce tápou a odpověď na řadu otázek se dozvídají
až u soudů, což je špatně.

„Jsou zde také stále silnější snahy ministerstva vnitra zasahovat do
samosprávy i tam, kde by zasahovat nemělo. Když k tomu připočteme to, že
volení zástupci jsou ve své podstatě laikové, kteří mají rozhodovat o
vysoce odborných otázkách, došli jsme k závěru, že samospráva potřebuje
pomoci. A proto vznikl náš projekt,“ doplnila Hamplová.

Výhodou nového zákona by mělo být především to, že bude důslednější,
konkrétnější, přesnější a především srozumitelný pro každého –
tedy jak pro zastupitele, tak pro samotné občany.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Objem veřejných zakázek v Česku v lednu vzrostl o dvě pětiny

Veřejní investoři v Česku v lednu zadali firmám 3 403 zakázek za 51
miliard korun. Hodnota meziročně vzrostla o 40 procent, počet se snížil o
necelou čtvrtinu. Objem nově vypsaných zakázek vzrostl o 42 procent.
Vyplývá to z údajů analytické společnosti CEEC Research, které má ČTK k
dispozici.

„Meziroční srovnání je ovlivněno vysokou úrovní ze začátku loňského
roku, kdy byly masivně zadávány zakázky oznámené před změnou zákona o
veřejných zakázkách z října 2016,“ uvedl ředitel CEEC Research Jiří
Vacek.

Největší zakázku za 14 miliard korun na rámcovou smlouvu o poskytování
dodávek určených druhů minerálních olejů prostřednictvím železnice
zadala společnost Čepro. Největší objem veřejných zakázek připadá
dlouhodobě na stavebnictví, v lednu to podle údajů inženýrské
společnosti ÚRS Praha byla zhruba čtvrtina. Jedna zadaná stavební zakázka
překročila miliardu korun. Šlo o přeložení tramvajového vedení do
Plotní ulice v Brně pro sdružení IMOS Brno, Strabag a Dopravní stavby Brno
za 1,45 miliardy korun. Hodnota nově vypsaných veřejných zakázek v lednu
meziročně vzrostla o 42 procent na 17,4 miliardy korun. Počet se zvýšil o
30 procent na 653. Největší výběrové řízení vyhlásil Moravskoslezský
kraj na zajištění dopravní obslužnosti v okrese Nový Jičín. : Psali jsme:
: : : : Vítkov: Opravy silnic ve městě startují : : : : Objev není náhoda,
znělo motto výroční konference OP VVV : : : : Ksindl! Kalousek měl
výživný víkend, po FOTU přišlo hodnocení časů socialismu a slova:
Prasárna, prase : : : : Červíček (ODS): Ti, co se zabývali střevním
turismem, nyní staví na odiv svou hrdost

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Média: v Kyjevě našli náhradu za vedení oblastí Donbasu, které nejsou pod
kontrolou

Ukrajinský prezident Petro Porošenko projevil zájem o plán předsedy
společenského hnutí Ukrajinská volba Viktora Medvedčuka, který
předpokládá, že v jednotlivých okresech Doněcké a Luganské oblasti (nekontrolované
Kyjevem) budou vytvořeny správy, v jejich čele by stály osoby, vyhovující
Kyjevu i Moskvě, píše v sobotu ukrajinský týdeník ZN.UA.

Podle údajů týdeníku Medvedčuk navrhl prezidentovi kandidáty —
ukrajinského oligarcha, rodáka z Doněcka Rinata Achmetova a hlavu frakce
Opoziční blok v parlamentě Jurije Bojko.

Podle údajů týdeníku se tyto kandidatury prezidentovi líbily. „Podle
našich informací provedl předběžné jednání s oběma a oba prý
souhlasili. Věřit tomu (zvláště v případě Achmetova) není jednoduché,
ale zdroj ZN.UA trvá na věrohodnosti této informace. Putina s tímto návrhem
seznámili, ale souhlas ještě nedostali", píše vydání.

Podle údajů týdeníku „ v případě podpisu dohod o provedení voleb na
územích Donbasu, která nejsou pod kontrolou Kyjeva, Moskva souhlasila s
výměnou současných vůdců DLR a LLR Zacharčenka a Plotnického".

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Pentagon oznámil smrt 64 civilistů při útocích Spojených států v Iráku
a Sýrii

V důsledku náletů USA v Sýrii a Iráku zemřelo 64 civilistů, informuje
agentura Reuters s odkazem na oznámení amerických vojáků.

Podle Pentagonu se mluví o obětech 24 různých útoků mezi 20. listopadem
2015 a 10. září 2016. V každém z těchto případů byla podle amerických
vojáků učiněna veškerá nezbytná opatření, aby se zabránilo ztrátám
mezi civilisty.

Celkově od roku 2014 americká armáda přiznala, že obětmi leteckých
útoků se stalo 119 civilistů, 37 lidí bylo zraněno. Zatímco Amnesty
International prohlašuje, že za dva roky bombardování mezinárodní koalice
pod vedením Spojených států zemřelo asi 300 civilistů.

Celkově Spojené státy v Sýrii zaútočily více než 12 000x. Přičemž
operace v Sýrii probíhají bez oficiálního souhlasu Damašku.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Že nemá islám nic společného s terorismem? Tak to pozor na tuto studii

Švédská publicistka Judith Bergmanová dokazuje s odkazem na obsáhlou studii
z vídeňské univerzity, že se západní politici mýlí, když odmítají
spojovat islámský terorismus s islámem.

„Západní politici neustále opakují, že islámský terorismus nemá nic
společného s islámem. Zmiňoval to i americký prezident George W. Bush
bezprostředně po 11. září 2001. Britský premiér David Cameron před
čtyřmi lety po zavraždění vojáka Lee Rigbyho zase hovořil o zradě
islámu. V podobném duchu pokračoval francouzský prezident Hollande, když po
teroristickém útoku na redakci časopisu Charlie Hebdo říkal, že
džihádisté nemají nic společného s islámem.“

Jak dále Bergmanová zmiňuje, také současná britská premiérka Theresa
Mayová věří tomu, že islám nemá s terorismem nic společného. „Přitom
fakta a zkušenosti jsou zřejmé a není ani třeba číst Korán slova od
slova. Mimo jiné se v něm praví, aby muslimové bojovali a zabíjeli
nevěřící. V jiné pasáži jsou následovníci islámu vyzváni, aby
bojovali do té doby, než se všichni podrobí Alláhově náboženství,“
cituje švédská novinářka.

Celý text v angličtině je ZDE.

Jako jeden z argumentů „pomýlenosti“ politicky korektních politiků
zmiňuje Bergmanová studii experta na islám a profesora z vídeňské
univerzity Ednana Aslana. Studie o více než třech stech stranách vznikla
mimo jiné na základě rozhovorů se třiceti muslimy, kteří trávili
nějaký čas ve vězení. Polovina z nich byla odsouzena přímo za spáchání
teroristického trestného činu. Výsledek rok a půl trvajícího výzkumu
není příliš povzbudivý.

Studie ukázala, že džihádisté nejsou, jak tvrdí západní politici, ti,
kdo se odvrátili od islámu. Naopak se potvrzuje, že džihádisté chápou
velmi dobře podstatu islámské teologie. Samotný autor studie varuje před
tím, aby byli teroristé označování jako frustrovaní negramotní jedinci,
kteří nemají perspektivu a vůbec islám nepochopili. Ze studie vyplývá,
že pro pozdější radikalizaci zpovídaných jedinců hrály klíčovou roli
tři faktory.

„Prvním z nich je samotný islám. V první fázi se později radikálové
intenzivně zabývali studiem Koránu. Druhým faktorem bylo prostředí
konkrétní mešity a imámů, se kterými přicházeli do styku. A konečně
třetím faktorem bylo vytvoření příkopu mezi nimi a zbytkem světa.
Přijali přesvědčení, že Západ je nepřítelem muslimského světa.
Zároveň také odmítli demokracii a začali usilovat o založení chalífátu
a prosazení práva šaría,“ uzavírá Bergmanová.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Zkouška válkou: jakých výsledků dosáhla ruská vojenská rozvědka v
Sýrii

5. listopadu Rusko slavilo Den vojenského rozvědčíka – profesionální
svátek příslušníků Hlavní zpravodajské správy (GRU) ruského
generálního štábu. O poslání vojenských rozvědčíků v arabské
republice se dočtete v materiálu RT.

Ve dne v noci

Příslušníci GRU pracují v přísně tajných podmínkách. Neznáme jejich
jména, tváře, počet a ani podrobnosti jejich operací. Nicméně právě
aura tajemství přitahuje pozornost velkého počtu výzkumníků činnosti
tajných služeb.

V nedávno vydané anglické monografii Elite Warriors Centrem analýzy
strategií a technologií (CAST) se tvrdí, že od roku 2009 GRU spadá do Sil
zvláštních operací (SZO) — struktury, která spojuje jednotky ruských
speciálních sil.

Ruské ministerstvo obrany neupřesňuje, kdy do Sýrie dorazili vojenští
rozvědčíci. Zahraniční experti se domnívají, že příslušníci GRU
plní funkci leteckých návodčích od prvního dne vzdušné operace, která
byla zahájena 30. září 2015.

První oficiální potvrzení přítomnosti ruských vojenských rozvědčíků
v Syrské arabské republice bylo zveřejněno v médiích 26. března 2016. V
rozhovoru pro list Rossijskaja gazeta první zástupce náčelníka štábu
Centrálního vojenského okruhu Alexandr Dvornikov prohlásil: „Nebudu tajit,
na území Sýrie působí jednotky našich SZO."

Hluboko v týlu

Vojáci GRU se hlavně specializují na diverzní a průzkumné operace. Jedním
z jejích hlavních úkolů v Sýrii je provádět výzkum a navádění
letectva na pozice teroristů. Předsunutí letečtí návodčí pronikají
hluboko do týlu ozbrojenců, hledají objekty a síly protivníka, na místě
se opevňují a předávají souřadnice cílů vzdušně-kosmickým silám (VKS).

Pro svou práci vojáci využívají komplet rozvědky, řízení a komunikace
Strelec, který je součástí moderního bojového obleku Ratnik. Tento
průzkumný a útočný systém umožňuje vzájemnou komunikaci vojáků během
vojenských operací, provádět navádění letectva a dostávat rozkazy
velitelů.

V květnu 2017 se doslechlo, že se skupina 16 vojáků GRU během plnění
operace s cílem zjistit pozice teroristů dostala pod minometnou a
dělostřeleckou palbu ve východním Aleppu. Spolu s ruskými vojáky na zemi
působila vojska syrské armády, ale kvůli vzniklým zmatkům ustoupila.

Ze zpráv médií vyplývá, že vojenští rozvědčíci používají v Sýrii
high-tech zbraně: termovize, přístroje pro noční vidění, komunikační
prostředky se šifrovaným spojením, drony, protiraketové komplety Kornet a
odstřelovačské pušky s tlumiči.

Účastník protiteroristických operací na severním Kavkaze Alexej Goluběv v
rozhovoru pro RT podotkl, že operace v Sýrii se stala další zkouškou pro
ruské vojenské rozvědčíky a vážným testem jejich bojeschopnosti. Podle
experta speciální síly dokázaly, že jsou schopny splnit i ty
nejsložitější úkoly.

Expert se domnívá, že GRU generálního štábu za dobu své existence
nahromadila obrovské zkušenosti, nicméně zdokonalování vojenské
přípravy je proces, který se nesmí zastavovat. Účast v syrské kampani
umožňuje v praxi otestovat existující metody práce speciálních sil.

Podle něj silná vojenská rozvědka je nepostradatelným atributem jakékoliv
velmoci a je jedním z pilířů nezávislé zahraniční politiky. GRU se
orientuje na plnění zahraničních misí, a proto má služba přísně
tajený charakter.

„Prakticky nic nevíme. Televize nám neukazuje tváře hrdinů, neznáme
žádné podrobnosti o speciálních operacích, dokonce i ze sovětské
minulosti toho moc nevíme. Je to kvůli tomu, že všechny informace mohou
představovat zájem pro potenciálního nepřítele. Nám stačí vědět, že
vojenští rozvědčíci jsou tady od toho, abychom mohli klidně spát," shrnul
Gulběv.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Erdogan zpochybnil možnost důvěry vůči NATO

Důvěra vůči NATO vzbuzuje vážné otázky, prohlásil turecký prezident
Tayyip Erdogan v komentáři k odmítnutí Aliancí pomoci Ankaře v oblasti PVO.

„Otázka důvěry vůči této organizaci vzbuzuje vážné otázky vůči
celé Alianci." cituje Erdogana agentury Anadolu. Připomněl, že v době
maximálního růstu hrozeb ze strany syrského území stáhla NATO z Turecka
raketové protivzdušné systémy Patriot a dala na srozuměnou, že neposkytne
Ankaře pomoc.

Znovu odsoudil aktivity USA v Sýrii. „Pod záminkou boje teroristů PYD (syrská
kurdská strana Demokratický svaz, kterou Turecko považuje za spojenou se
zakázanou v zemi Dělnickou stranou Kurdistánu) s IS podporují je politicky,
vyzbrojují a financují. Když vyšla najevo dohoda dvou teroristických
organizací v Rakce, USA přiznaly, že stovky teroristů IS opustily tuto
oblast z vědomí Washingtonu. Je to hanebné přiznání, nedůstojné
spojenců Turecka. Ankara výborně pozná místní reálie. Otázka spočívá
v jiném: uvědomují si USA následky své politiky?" řekl Erdogan.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Inaugurační projev Zemana? Exhibice duševně nemocné osobnosti! Za vše
mohou jeho voliči, teď musím poslouchat to nemocné svinstvo, rozjel se
zhrzený Chaun

Prezidentův inaugurační projev, který byl podle některých kritiků
především plný útoků, spustil řadu negativních reakcí nejen z řad
politiků. Na jeho zhodnocení se ve svém komentáři zaměřil i režisér
Igor Chaun, podle kterého se jednalo o evidentní exhibici porouchané
osobnosti a těžce duševně poznamenaného člověka. „Poznamenaného zlobou,
nenávistí, stihomamem a pokleslostí,“ uvedl na serveru Reflex.cz.

„Dnes jsem masochisticky vydržel celý inaugurační projev staronového
Miloše Zemana, a čeho jsem byl svědkem, mne skutečně hluboce zasáhlo.“
Režisér upřesněnil, že nemluví o ochablosti fyzické, ale o zřejmém
úpadku osobnosti muže, který stojí v čele tohoto státu.

K prezidentovu inauguračnímu proslovu Chaun napsal: „Jednalo se o evidentní
exhibici porouchané osobnosti a těžce duševně poznamenaného člověka –
zlobou, nenávistí, stihomamem a pokleslostí,“ zdůraznil ve svém
komentáři na serveru Reflex.cz a dodal, že co Zeman dokázal do svého
proslovu zaplést, je neuvěřitelné.

Nic z toho ale prý nevyčítá Miloši Zemanovi, ten prý zkrátka už před
lety podlehl negativním složkám své osobnosti, a průběžně byl utvrzován
ve své pseudopravdě podlými ziskuchtivými spolupracovníky. „Kladu to za
vinu vám, svým spoluobčanům, že se v tak slavnostním okamžiku musím na
tohle dívat, tohle poslouchat, tohle nemocné svinstvo,“ vzkázal Zemanovým
příznivcům s tím, že se mu z toho hrnou akorát slzy do očí.

Jako jediný důvod, proč lidé volili právě Zemana, Chaun vidí strach a
nedostatek sebevědomí voličů v naší komunismem tak těžce poznamenané
společnosti. „Polovina voličů uvěřila lži, že tento nemocný starý
jedinec je naším ochráncem před nástrahami moderní doby v čele s migranty,“
uvedl režisér, který Zemanovi vytýká, že při prezidentské volbě ani
při inaugurační řeči nezazněla skutečná témata naší doby, tedy to, co
tíží skutečný život lidí.

„Zvolili jste si nemocného, zákeřného a morálně ochablého člověka,
který je ve skutečnosti jen do sebe zahleděnou zapšklou loutkou. Z toho
člověka nesálá do společností nic velkého, ušlechtilého,
inspirativního, ale pouze malost, nízkost, lež a amorálnost,“ uzavřel
Chaun.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Zločinci, teroristé, blázni... Milan Chovanec mezi lidmi bez okolků o
imigrantech. Naštvaní občané se možná divili

REPORTÁŽ Desítky většinou starších lidí se v Berouně zúčastnily
besedy o migraci, na kterou dorazili ministr vnitra Milan Chovanec a poslanec za
ČSSD a místopředseda bezpečnostního výboru Sněmovny Richard Dolejš.
Padala nesmlouvavá, tvrdá čísla a informace, které nebyly vůbec
optimistické. „Snažit se řídit ministerstvo pouze z budovy ministerstva
bez zpětné vazby od lidí je cesta do pekel. Je potřeba slyšet názory lidí.
Debata s lidmi je osvěžující, daleko příjemnější než debata v
Poslanecké sněmovně,“ uvedl na samý začátek Chovanec a pak už se plně
věnoval migrační krizi.

„Migrační krize, tak jak ji dnes zažíváme, je otázkou, která neodezní
za týden, za měsíc, za rok, ale pravděpodobně ani za pět let. Je
součástí lidských dějin a teď je takový výkyv, zahuštění prostorů,
příchod lidí z oblastí, odkud jsme v minulosti nebyli zvyklí, že
přicházejí. Evropa se od začátku vydala cestou, která z pohledu České
republiky a z partnerských zemí V4, nebyla šťastná. My jsme nemohli řešit
povinné kvóty, nemohli jsme řešit otevřenost, politiku vítání bez toho,
aniž bychom byli schopni zabezpečit vlastní hranice, aniž bychom nebyli
schopni vědět, kdo vlastně přichází.

Čas nám dal za pravdu

My jsme celý rok říkali partnerům v Německu, ve Francii, ve Švédsku, že
tato cesta vede do pekel. To není cesta, která může fungovat. Čas nám dal
za pravdu a my jsme se dali na osmiměsíční cestu někam, odhlasovali jsme si
povinné kvóty, 160 000 lidí, které máme přerozdělit v rámci Evropy proti
jejich vůli a proti tomu, co umožňuje evropské právo, abychom k dnešnímu
dni přerozdělili 600 lidí. Systém kvót, jak byl nastaven, je nefunkční.
Evropa si to dnes uvědomuje, ví, že systém selhal, hledají se konečně
jiná řešení. Tím je jasná definice, co je to vnější hranice, že ji
musíme chránit. Že nemůžeme jít cestou tzv. zelených hranic, kde k
ostatním nečlenským zemím Schengenu máme louku, bez jakékoliv překážky
se dá hranice přejít; prostě hranice je pořád hranice. A my jsme tu naši
českou hranici vstupem do Evropy posunuli z Rozvadova a z jiných částí
republiky, z jižní Moravy, z jižních Čech, z Libereckého kraje a dalších,
jsme ji prostě posunuli dál – k Řecku, Itálii, Polsku, Slovensku.“

Pochvala Slovákům

„Když se podíváte na ochranu hranice, jak ji chrání například Slováci,
podíváte se na hranici mezi Slovenskem a Ukrajinou, tak to je ukázka, jak by
hranice měla vypadat. Slováci tam vynaložili obrovské finanční prostředky,
obrovský lidský potenciál a ta hranice je skoro vzorová,“ pochválil naše
východní sousedy ministr vnitra Chovanec. „Já jsem se tam byl podívat a
tam vidíte, jak ta hranice má vypadat. Slováci, jsem přesvědčen, ví o
každém člověku, který tu hranici přechází. A je jedno, jestli ji
přechází na hraničním přechodu, nebo na tzv. zelené hranici. Kombinace
lidského potenciálu, lidské síly a technického zabezpečení jednoznačně
ukazuje, že to má mysl.

Turci přišli na jednání EU s tím, že chtějí další tři miliardy euro
nad rámec těch tří a že by chtěli urychlit vstupní proceduru směrem k
plnohodnotnému získání členství v EU, což samozřejmě znamená i
bezvízový styk. Cesta dlouhodobé smlouvy s Tureckem bez toho, abychom si
řešili ochranu vlastní hranice nemůže fungovat. Krátkodobě zafungovat
může, ale máme-li něco platit, chceme vědět za co platíme a že to má
nějaký efekt. Před několika málo dny jsem byl v Makedonii a ten proud
migrantů neslábne. Počet lidí z Turecka, který přichází do Řecka, nebyl
o moc nižší; a naopak ve srovnání s minulou zimou je podstatně vyšší.
Tam se jasně ukázalo, že ten migrační proud neslábne. Výsledek dohody s
Tureckem musí být jasná, počítatelná čísla. To znamená, že se ten
proud zastaví úplně, nebo se výrazně zkoriguje.“

Řecká černá díra

„Vedle toho je pozice Řeků a Italů. My jsme je dlouhodobě žádali, aby
plnili své povinnosti, především Řeky. Do Řecka odešlo několik miliard
českých korun jako pomoc migrační krizi v minulých letech. Chtěli jsme
znát, co s těmi penězi Řekové provedli. Zatím stále od nich posloucháme,
že máme být solidární. No, my solidární jsme. Za loňský rok z českého
rozpočtu na pomoc řecké policii odešlo deset milionů korun. Poprvé po
šesti měsících, kdy jsme se Řeků ptali, co po nás chtějí, tak poprvé v
prosinci loňského roku nám poslali žádost o konkrétní pomoc. V polovině
prosince přišla žádost, první týden v lednu tam šla pomoc za 4,5 milionu
korun. A následně měsíc potom jsme se dozvěděli, že řecký ministr
říká, že země V4 pouze kritizují a neposlaly ani deku ani policistu. Tak
říkám, že v tom kamionu bylo dek dva tisíce. A byly tam stany a další a
další věci. My se nemůžeme dohadovat s Řeky a Italy, my potřebujeme
jednotnou a jasnou akci.“

Malá Makedonie proti velké Evropě

„Když jste v té malé Makedonii, to je země, která má dva miliony lidí.
V současné době jsou připraveni za Evropu řešit ten migrační problém.
Vytvořili na hranici bariéru, propouštějí Syřany, Iráčany, nyní už jen
Syřany z oblastí, kde je válka. Tato malá země s 12 000 lidmi v policejním
sboru nemůže toto všechno vyřešit bez jasné pomoci Evropy. A ti Makedonci
nám říkali – my nevíme, co ta Evropa chce. My slyšíme názory Němců,
Rakušanů, V4, každý je jiný, a hlavně, když se podíváte na to, co
říkali Němci a Rakušané před třemi, čtyřmi měsíci, je to jinak než
teď. Tak nám, proboha, řekněte, co chcete. My chceme jasné slovo,“ uvedl
dále Chovanec. Historie nás podle ministra vnitra učí, že jakékoliv
soustátí, jež vzdalo ochranu své hranice, tak takováto země nebo říše
či unie nemá šanci na přežití. „Jsme přesvědčeni, že je nezbytně
nutné budovat společné policejní evropské síly. O síle 600 či 1000
mužů, to je velmi zanedbatelný počet, ten nebude nic moc řešit. Češi
byli první v Maďarsku, ve Slovinsku, byli jsme jedni z prvních v Makedonii.
Všude tam slouží naši policisté a policistky. V Některých zemích
sloužila česká armáda. Na rozdíl od 27 Čechů, kteří jsou na hranici
makedonsko-řecké, tak je tam sedm Rakušanů. Když se podíváte na to, že
si Rakousko dohodlo přibrzdění migračního toku právě s těmito zeměmi,
tak já bych tam na té hranici očekával minimálně také počet v
desítkách rakouských policistů a v té době jich tam bylo sedm. Musíme
přestat dělat tolik summitů, tolik o těch věcech debatovat, ale přicházet
s konkrétními opatřeními.“

Připravené jen tak něco nepřekvapí

„V úterý zahajujeme cvičení na česko-rakouském pomezí. Bylo to
vyvoláno tím, že před několika týdny byli avizováno, že pokud se
nepovede dohoda s Tureckem, že se přibrzdí migrační tok mezi Rakouskem a
Německem; a my nechceme čekat, až se ten tok přesune z Rakouska přes
Českou republiku. Chceme deklarovat veřejnosti, že jsme připraveni, chceme
dokázat veřejnosti, že ty věci cvičíme a další cvičení, které bude po
tomto následovat, bude tuším dvanáctého, kdy to bude ve středních
Čechách na zvládání většího počtu migrujících. To znamená, pokud by
se něco takového stalo, budou tito lidé zadrženi na hranici, budou
identifikováni, registrováni; a pokud by ten počet přesahoval únosnou
kapacitu jižních Čech a jižní Moravy, tak by krátkodobě byli převáženi
do vnitrozemí a následně vraceni do Rakouska. Je to operace v řádu 10,
maximálně 14 dnů, střední Čechy na to cvičí, ostatní kraje na to budou
cvičit v budoucnu. Vedle toho jsme se dohodli s panem hejtmanem, že na podzim
bychom tu dělali velké cvičení integrovaného záchranného systému, které
bude reagovat na vládou schválený materiál a to jsou jednotlivé vidy
ohrožení ČR v rámci teroristických výzev. Vy jste sice kraj vnitrozemský,
na druhou stranu jsou tu významné zdroje pitné vody, jste kraj tranzitní,
kde by ta migrace procházela směrem dál na západ. Takže ve spolupráci s
dalšími dvěma kraji, které jsou hraniční, chceme realizovat na podzim tuto
akci.“

Na nohou snad celý svět

Co nás čeká do budoucna? K tomu Milan Chovanec řekl: „Když se povede
ucpat tu balkánskou cestu a vyztužit Makedonii a když se povede poskytnot
Makedoncům pomoc, aby tam zafungovala ta mezinárodní pomoc, oni ji opravdu
potřebují, technickou, finanční, lidskou, tak se nám nakrásně může
stát, že se nám vrátí migrace přes Itálii. Pořád je tady Maghreb,
pořád jsou tady státy Afriky, odkud ta migrace přichází. Můj přítel,
maďarský ministr vnitra, mi říkal, že za loňský rok zaregistrovali přes
400 000 migrantů přes Maďarsko ze 103 zemí. To není migrace ze Sýrie a
Iráku. To je prostě migrace, která se zvedá, která má ambici houstnout.
Když čtete v médiích ty dva Iráčany, tak říkají – my jsme vůbec
nemuseli odcházet, ale šli jsme proto, že šli i ti ostatní. My musíme
jasně vyslat signál, že v Evropě pro všechny místo není. Jsme připraveni
pomáhat opravdovým válečným obětem. Otázka je, kdo je válečný
uprchlík, přes kolik bezpečných zemí ten člověk musí projít, aby ten
status neztratil. I to je otázka, na kterou si Evropa musí odpovědět. Já
jsem přesvědčen, že ti lidé musí zůstat v nejbližší bezpečné zemi.
Je to Turecko, pokud ne, tak Řecko, pak Srbsko, Chorvatsko, Rakousko. Ale vize
těch lidí je dojít do Německa, do Švédska. To je 99 procent, kteří tam
chtějí dojít.“

Co všechno ještě (ne)víme

„Víte, co mne nejvíce děsí? Za loňský rok došlo do Švédska téměř
200 000 migrantů. Některá čísla říkají 160 000, některá 180 000. Sami
Švédové říkají, že pouze 20 procent podle těch odhadů – jiní
říkají 40 procent, ale to je jedno, jestliže je jen polovina lidí
registrována. Nám se Evropou prožene 100 000 lidí a my vůbec nevíme, kdo
jsou, odkud přichází, jaké mají úmysly; a to je to, co kritizujeme od
počátku. Neustále chceme akcentovat bezpečnostní rizika migrace. Když jste
s těmi policisty ve Slovinsku, Makedonii, tak oni tam reprezentují Českou
republiku a že to vyslání těchto pár lidí dělá tak dobré jméno České
republice, že se to málokdy jakémukoliv politikovi povede. Jak si Makedonci
dodneška pamatují, že jsme byli jedni z prvních, kteří jim pomohli po
zemětřesení, tak si za deset patnáct let budou pamatovat, že Češi byli
jedni z prvních, kteří poslali pomoc. Tito policisté a policistky
přicházejí a říkají – kdybyste viděli ty fotky z mobilů, tak my
potřebujeme vidět, kdo sem přichází. V Maďarsku byly plné příkopy u
silnic mobilů, které ty lidé vyhazovali. Když se do nich podíváte, tam
jsou fotky pochodování pod černým praporem, torza lidských těl, válečné
výjevy – my přece potřebujeme vědět, kdo přichází.

Jenom naivní člověk si může myslet, že v milionu lidí, kteří
přicházejí nejsou zločinci, nejsou potížisté, nejsou lidi psychicky
nemocní a nejsou teroristé. Jsou tam. Jestli je jich jedno procento, tři
procenta, to my nevíme, protože nejsme schopni ty lidi zaregistrovat. Nevíme,
kdo jsou. A to je to, co celou dobu vyčítáme Řecku. My chceme po Řecích,
aby hot-spot byl funkční, aby bezpečnostní pohovor nebyl ve smyslu: Jste
terorista? Nejste. Dobře, na shledanou. To přece nemůže fungovat. Tam musí
přijít člověk, který má doklady, ty se musí ztotožnit, s tím člověkem
se musí vést pohovor. Musí ho dělat někdo, kdo zná jeho rodný jazyk, kdo
umí odlišit, jestli je to člověk z té části Sýrie, nebo není, nebo zda
to vůbec není Syřan; a teprve potom, když zjistíme, jestli je to opravdu
uprchlík, tak se o něj jako o uprchlíka postarat. Do té doby ten člověk
musí být omezen na svobodě. Evropa si musí kousnout do dvou kyselých jablek.
Bývali jsme více za černou ovci, nyní se ta doba nachyluje k tomu, že nám
dávají za pravdu, ale spíš tu pravdu přinášejí sami, než by řekli, že
jsme ji měli my, ale to je ve své podstatě jedno. Důležité je, aby ta
pravda vyšla najevo.“

Je libo identitu?

„Jestli ten člověk přijde, je nutné jej zavřít. Omezit jej na svobodě
do doby, než se vyřeší, kdo je a jestli opravdu je to on. Když na to
vrhneme veškeré síly, tak ten proces může být v řádu dní. To nejsou
měsíce ani týdny. Jen nám musí Řekové a Italové říci, kolik od nás
chtějí lidí. Zatím v Řecku působí 11 našich policistů. Když zjistíme,
že je to ekonomický migrant, tak toho člověka musíme vrátit bez toho,
abychom mu umožnili se volně pohybovat po Evropě. Pokud tyto věci věci
nejsme schopni zajistit – a k tomu měly sloužit hot-spoty, které nemohou
být průtokové zařízení, kam přijdete, dáte tam nějaké doklady, které
ani mnohdy nemáte, a získáte řecký dokument – Řekové dnes vydávají
čtyři druhy dokumentů. Jste vyfocen, zaplatíte si cestu na pevninu a jdete
dál do Evropy s tím, že jste případně získali i novou identitu. My jsme
zachytili lidi, kteří měli v kapse irácký pas a v ruce měli řecký
dokument, že jsou Syřani. Na úplně jiné jméno. Když se naši policisté
ptali: „Jak se vám to povedlo?“ tak oni na to říkali, že oni pasy vůbec
nechtěli. Víte, kde je problém? Když jednou v Řecku dostanete doklad, že
jste Syřan s nějakým jménem, tak už jste Syřan na věčné časy. Už
nejste nikdy v životě schopni toho člověka identifikovat a najít. Nebo jen
velmi, velmi složitě. Robert Kaliňák vyprávěl o člověku, který měl
čtyři identity. Procházel Evropou, zachytili jej v nějaké romské osadě u
Košic, kde byl ubytován u nějakých lidí. To přece není možné, aby měl
čtyři identity. Tomu člověku musí být sňaty otisky, ty musí být v
centrální databázi a Evropou pak musí procházet s touto identifikací.
Jinak nejsme schopni řešit naši bezpečnost,“ pokračoval Chovanec.

„Pomáháme lidsky, finančně, materiálně, radou, ale nemůžeme hlasovat
pro nesmysly, nemůžeme se utápět v takzvané bezbřehé solidaritě. Musíme
být schopni nést následky svých činů. Když se podíváte na situaci v
Německu i v ostatních evropských zemích, tak jediný výsledek této
politiky bezbřehého vítání je nárůst takzvaných hnědých hnutí, ať je
to Le Penová ve Francii, nově Kotleba na Slovensku, nebo když se podíváte
do Holandska na Wilderse. V každé zemi se rodí takovéto nové hnutí.
Francouzi byli nadšeni, jak Le Penovou zastavili dvoukolovými volbami. Ale
budou volby do Evropského parlamentu a ty dvoukolové nejsou, a tak se může
stát, že nám zhnědne i ten Evropský parlament. Takže buď přesvědčíme
občany evropských zemí, že to myslíme dobře a dokážeme to řešit, anebo
se nám stane to, že lidé nás vymění za jednoduchá řešení – a bude to
naše vina.“

Tanečky kolem dvacítky Eritrejců

„Stalo se, že byla akce, kde se scházeli ministři vnitra. V odpoledních
hodinách mělo být setkání zástupců zemí na balkánské trase včetně
Turecka. Ti lidé přijeli, byli tam Turci, bylo to na začátku debat, co s
tím a jak nám mohou pomoci. Po hodině se zástupce EU omluvil, že už nemá
čas, že musí do Itálie, kde má prvních 19 realokovaných. Takže odjel do
Itálie, kde letadlo italské armády odváželo 19 Eritrejců do Švédska,
Bylo tam více politiků než těch realokovaných. Všichni jim zamávali,
popřáli nový život; a tři týdny potom, kdy jsme měli těch prvních 19
lidí ze 160 000 plánovaných a 600 opravdu realokovaných, tak Švédsko
řeklo, že je plné. Že chce, aby se realokovalo jinam. V Evropě se řeší
politika formou takzvané politické korektnosti. To znamená, že ty
nepříjemné věci se neříkají. To musí skončit. Evropa musí začít
táhnout za jeden provaz. A chci pevně věřit, že tento summit se k tomu
nějak přiblíží, ale začátek jednání, kdy Turci chtějí další 3
miliardy eur, mi nahání trochu strach, jak to vlastně bude.“

Mrazivá realita

„Jaká je realita? 160 000 lidí přišlo od začátku roku do Evropy. Oproti
loňským či předloňským zimám je to číslo několikanásobné.
Jednoznačně se ukazuje, že proud pokračuje. Další problém, který nám
vzniká, je Afghánistán, kde 1,5 milionu Afghánců je mimo domov a znovu zde
akcelerují boje. V Afghánistánu se vytvořila velice funkční síť
převaděčů směrem do Evropy. Musíme tedy řešit i tu afghánskou cestu,
nejen Sýrii či Irák. Vedle toho je tu Afrika, Magreb, Maroko, další země,
kde se lidé budou chtít tlačit do Evropy také. Ona je to pak davová
psychóza. Já jsem byl nedávno v Keni. Tam když vidíte sebe modernější
budovu nebo sebe ubožejší domeček, skoro chatrč, tak mají jedno společné
– mají anténu. Myslet, že ti lidé nemají informace, je holý nesmysl. I
tam funguje internet, Twitter a Facebook a nedej bože, aby si ti lidé jednou
řekli nebo dostali informaci, že Evropa zavírá. Tak ten tlak bude enormní.
Já bych strašně přál svým nástupcům, ministrům vnitra, kteří přijdou
po mně, aby si říkali – ono všechno špatné se vyřešilo, migrace se
vyřešila...

Spíše se však obávám, že doba bude složitá, protože i v té Keni lidé
debatují nad tématem El Ňiňo, nedostatek vody, odchod jinam za lepším
životem. Když se podíváte jenom v té Keni, kolik jde kolem druhé, třetí
hodiny malých dětí ze škol, to jsou stovky a stovky malých kluků a holek,
stovky a tisíce mladých Keňanů, kteří za pár let budou mít děti a
vzhledem k tomu, že dnes je tam moderní léčba, dětská úmrtnost je
nižší, než byla, tak tam vidíte obrovský boom porodnosti. A ti lidé,
pokud se tam zhorší klimatické podmínky, tak budou mít tendenci do Evropy
nebo kamkoliv do světa, kde ta voda bude, odcházet. To znamená, že se může
stát, že, co dnes zažíváme jako migrační vrchol, bude pro mé nástupce
slabý odvar. A buď se teď naučíme řešit ochranu své hranice a budeme
připraveni na věci budoucí, anebo se můžeme dočkat ještě větších
problémů, než v jakých jsme teď,“ ukončil svou úvodní řeč Chovanec.

NATO versus NATO

A nastaly dotazy. Starší pán: „Chtěl bych pana ministra upozornit, že
migrační krize má zajímavé podhoubí; a jak byla zlikvidována první
Tsiprasova vláda. Další rošáda s ruským letadlem nad Tureckem. Je to
směšné a zákeřné. Řecku je nutné odpustit část dluhů a umožnit, aby
nebylo na kolenou. Jestliže mezi Řeckem a Tureckem je šest kilometrů moře a
Řecko si na přání Německa a Francie nakoupilo například lodě a ponorky,
které se do těch úžin nedostanou, o tom by se mělo mluvit...“

Chovanec na to reagoval slovy: „Řecko se samo rozhodlo vydat obrovské
peníze na zbrojení. A zbrojili proti jiné zemi v NATO, proti Turecku. Když
se podíváte na evropské spory, tak Makedonie nemůže vstoupit do EU kvůli
svému názvu a sporům s Řeckem. Řekové by měli ukázat alespoň nějakou
míru pokory tím, že zaplatí své dluhy, a když je neplatí, tak alespoň
vytvoří funkční záchytné zařízení. My je o to prosíme přesně rok. V
minulosti jsme jim dali 450 milionů eur, což je skoro 10 miliard korun na
řešení migrační krize. Teď přišel premiér Řecka si říci o dalších
400 milionů eur. Nechť je má, ale aby byly výsledky. Když naše vláda
uloží Ministerstvu vnitra nebo obrany vytvořit hot-spoty, tak je do třech
měsíců vytvoříme a troufám si říci, že za třetinové náklady. Kde je
vůle, cesta se najde. Ale v Řecku ta vůle prostě není. Jestli ministr
vnitra poté, co si od nás vezmou 10 milionů korun, a poté, co jim tam
pošleme za 4,5 milionu materiál, řekne na adresu ČR, že jenom kibicujeme a
nepomáháme, tak já tam nevidím ani špetku pokory. Mohl bych vám ukázat
čtyři pět mailů, co jsme Řekům posílali: Co chcete? Lidi, peníze,
materiál? Rok... Odezva? Nula. Stejné dopisy šly do Itálie. My jsme Řekům
určitě připraveni pomoci, ale oni musí projevit elementární vůli, že
Evropě chtějí pomáhat. Nemůže to být o tom, že pošlou migranty směr
Evropa a víc je to nezajímá. Uvědomme si, že dnes na řeckém území je 30
000 migrantů. To je dvoudenní kvóta, kterou do Evropy posílali. A Řecko už
se hroutí z 30 000? Kde je závazek Řecka, že na svém území vybuduje
záchytné zřízení pro 60 000 lidí? Já jim nechci škodit, já chci za
naše peníze nějaké výsledky. Že nás nepochválí, že jim pomůžeme, to
čert vem, ale alespoň určitou míru pokory a snahy – to tam nevidím.“

Volba: 170 euro za měsíc nebo za den

Další dotaz byl od muže středního věku, evidentně naštvaného: „Jaké
procento znásilněných a unesených žen je pro vás únosné, A také bych
chtěl nějakou pokoru od vás, protože nás se to dotkne nejvíce!“

„Pro mne únosná míra znásilnění a obtěžování českých žen je na
úrovni nula procent. Žádná,“ uvedl rozvážně ministr Chovanec. „V
České republice je nyní 70 migrantů. V Bělé-Jezové je nyní 9 lidí. Jsme
jednou z nejméně migrační krizí postižených zemí a to je i tvrdým
přístupem k vymáhání práva. My si na své území nikoho neprověřeného
nepouštíme. Ani jednoho člověka. Zavázali jsme se k přijetí 1600
migrantů, u čehož jsme byli zčásti přehlasováni, tak jsme se dobrovolně
zavázali, že přijmeme 1100 lidí. Do dnešního dne jsme nebyli schopni
nikoho přijmout, protože Řekové a Italové si neplní podmínky toho
projektu a nejsou schopni nám předat migranty, kteří by byli prověřeni a
které bychom mohli převzít. Zatím jsme tedy nepřijali nikoho.

Přijelo z domluvených 154 křesťanů na bázi dohody křesťanské obce se
státem, to není projekt státu, tak přijelo zhruba 50 lidí. Já nevím,
jestli tady zůstanou, nebo nezůstanou. Podobné projekty byly v Polsku, kam
přijelo 150 křesťanů. K dnešnímu dni tam není žádný. Všichni jsou v
Německu a ve Švédsku. Podobný projekt je na Slovensku, kde by nyní měli
odcházet do rodin, a uvidíme, zda na tom Slovensku zůstanou, či nezůstanou.
Obávám se, že tyto projekty posunou ty migrující blíže k cílové zemi,
kam odejdou.“

„Bojovali jsme intenzivně proti kvótám. Byli jsme přehlasováni. Kdyby se
dnes znovu hlasovalo, tak si myslím, že už většina pro se nenajde. Do té
doby, než budeme schopni zjistit, že ten pan Ali, kterého nám nabízejí,
nemá kriminální minulost, že nemá vazby na Islámský stát nebo na jinou
teroristickou organizaci, tak buďte ubezpečen, že se na území České
republiky nedostane. Myslím si, že podle evropského práva není možné tu
migrující osobu držet na území státu, kde nechce být, a celkový pokus o
kvóty skončí tím, že ti lidé přijdou do ČR, jedinou motivaci budou mít,
že čerpají sociální dávku na úrovni 170 euro a oni po několika málo
dnech odejdou do cílových zemí, kde si za jeden den práce na černo
vydělají tolik, co u nás na sociálních dávkách dostanou za měsíc. Z
tohoto pohledu projekt jakýchkoliv kvót nebude fungovat.

Problém je ten, že všichni migranti na území Evropy a Schengenu budou
vybaveni dokumenty, které jim umožňují volný pohyb po Schengenu. Tam vidím
větší obavu, než v těch několika desítkách nebo stech, kteří, věřte,
budou pod kontrolou bezpečnostních orgánů. Spíš se bojím toho, co se
stane, až v Německu, ve Švédsku, Dánsku, Belgii se nebude těmto lidem
líbit, budou se vracet zpátky, nebo tu budou plnit nějaké úkoly.“

Zkreslují média islám?

Žena ve středních letech apelovala, aby se udělala nějaká práce v
médiích, nelíbí se jí zkreslování islamismu. „Když jsem studovala na
univerzitě v Bratislavě, tak tam studovali zahraniční studenti, kteří s
námi neměli žádné problémy. A teď se z nich v médiích dělá
kriminální živel.“ „Na začátku byla v médiích široká fronta na
podporu migrantů, postupem času se to nějak otáčí. Média primárně
potřebují nějaký střet. Nemyslím si, že tu vedeme souboj s islámem. My
jen chceme vědět, kdo je na našem území,“ opáčil Chovanec. „To je ta
frustrace zemí na balkánské cestě. Tam přijíždí normální turisté a
čekají ve frontě s autem, mají pas a vízum a čekají hodinu dvě tři
hodiny, až na ně vyjde řada; a vedle nich prochází stovky lidí bez
jakékoliv kontroly. My popíráme soudržnost těchto států. Nevedeme válku
s islámem. V naší zemi je půl milionu cizinců. Já chci vědět, kdo se
nám tady pohybuje, já chci vědět, že tady nemáme vznikající buňku
al-Káidy, která za půl roku, za rok, za dva, nebo za pět let udělá
teroristický útok, protože dostane pokyn z Facebooku odněkud z pouště. My
nevedeme válku se slušnými lidmi. Ale je potřeba ty lidi držet co nejvíce
blízko jejich domova, aby se vrátili. Kdo to tam obnoví, když se celá elita
Sýrie a Libye vystěhuje? Pak tam ta deziluze a chudoba bude desítky a
desítky let.

Turkovi vadí víc než Islámský stát Kurd. Turecko se dnes cítí ohroženo
nově vznikajícím Kurdistánem. Kurdové jsou zatím autonomní součástí
Iráku. Otázkou je, jak dlouho to bude trvat, než budou mít ambici se
rozkročit a získat území v Turecku a ve dalších dvou nebo třech
stávajících zemích. To je první problém. Druhý problém je Írán. Je to
země, která chtěla vždycky v této oblasti dominovat. Podívejte se, jak
zbrojila Saúdská Arábie, kolik nakoupila letadel v přepočtu na jednoho
obyvatele a zjistíte, že se přezbrojila. Proč? Oni tu enormní vojenskou
sílu neumí moc používat, protože dnes v Jemenu intervenují a výsledek
není nic moc, ale tato oblast nebude pokojná ani za půl roku, ani za rok a
možná ani za dvacet. Do toho vstupují velmoci, z jedné strany USA, z druhé
strany Rusko.

Je to jak Papinův hrnec a doufám, že se neucpe ten ventil. Islámský stát
má dnes franšízy, třeba Boko Haram v Nigérii, hlásí se k nim v Libyi. Kdo
si přečte Korán tak zjistí, že je to náboženství klidu, míru a pokory.
Jen část lidí jej zneužívá pro své cíle a staví jej tak, že ten, kdo
je nevěřící, nemá právo na existenci.“

Chmura Německa

„Když se podíváte na to, co Německo vydá na milion migrantů, tak podle
přepočtu to bude stát takové peníze, které by vyšly na 20 milionů
migrantů mimo Německo v oblastech zemí, kde ten konflikt je. Uměli bychom
zabezpečit téměř celou migrační vlnu za stejné peníze, které to dnes
stojí Německo. Spolková republika má jednu velkou chmuru. Podle Světové
banky, pokud se chtějí udržet jako ekonomika číslo jedna, musí absorbovat
v následujících pěti až sedmi letech pět milionů pracovní síly.
Otázkou je, zda ti lidé, co přicházejí, jsou tou pracovní silou. Podle
toho, co mi říkal bavorský ministr vnitra, současný stav je – 57 procent
Syřanů nezaměstnaných, 80 procent Eritrejců nezaměstnaných. Je otázkou,
zda toto je ta pracovní síla, kterou potřebují. Jestli SRN potřebuje
pracovní sílu, není nic jednoduššího, než si vytvořit pobočky
pracovních úřadů v uprchlických táborech a přímo tam si vybrat
zaměstnance včetně rodin a vytvořit nějaký letecký most do Německa. A
vyrveme ty lidi i ze spárů převaděčů. V této migrační vlně působí
pro představu zhruba 30 000 převaděčů podle Europolu. Pouze 6 zemí
včetně ČR do Europolu přispívá svými informacemi. Zbytek nepřispívá.

Válka v Sýrii je 4 až 5 let. Všechny sociologické studie tvrdí, že ti
lidé v uprchlických táborech jsou schopni vydržet tři až čtyři roky, a
pak je přepadne frustrace. Měli jsme očekávat, že se to stane. Evropa ale
na to nemá vůbec žádný typový plán. ČR má typový plán na velký
migrační tok z Ukrajiny. Jsme připraveni na to, že pokud by se tam vyhrotil
konflikt, tak z Ukrajiny přijde velké množství lidí; a pro ně jsme zemí
ne tranzitní, ale koncovou. Může se stát, že sem zamíří 10 až 50 000
lidí. To jsou typové plány, se kterými operujeme. Palec nad oběma konflikty
má dnes Rusko, se kterým se musí mluvit. Osobně se bojím ekonomicky
destabilizovaného Ruska. Ruská federace každý barel ropy, který vytěží a
prodává, tak prodává se ztrátou. Destabilizované Německo a
destabilizované Rusko je trauma pro Evropu. Otázka je, co bude pak, jestli se
nepokusí vyvézt své problémy mimo hranice. To je to, čeho bych se obával
víc než války s islámem. Islámský stát jednou porazíme. Neporazíme
myšlenku a frustraci, že po roce 1918 nevznikla Velká Arábie a neporazíme
ten sen Kurdů mít vlastní stát. A ani ambice Turecka, Saúdské Arábie a
Íránu.“

Ach to „evropské“ Kosovo

Připomínku měl pak muž ve středních letech: „Před arabským jarem jsem
tuto oblast procestoval. U Mekky v Saúdské Arábii je připraveno ubytování
až pro 3 miliony poutníků, které se využívá jednou za rok. Kdyby o to
stáli, tak by mohli ubytovat své bratry, muslimy.“ A poté zazněl ještě
poslední dotaz starší ženy: „Říká se, že jsou ti migranti zubožení,
ale když jsem přijedou, tak jsou oblečení, vezou si s sebou batoh. Kdo je
živí, kdo je vybavuje?“

Na to Chovanec odpověděl: „Podle některých odhadů je na cestě 20 až 60
milionů lidí. Jen ve vlastní Sýrii je to 6 až 7 milionů. V Turecku je 2,5
milionu lidí ze Sýrie. Malá část je v táborech, větší část je
rozprostřena po Turecku, většinou v nějakých privátech. Za 2,5 až 4
tisíce eur vás zločinecké skupiny dovezou až někam do Řecka, případně
k německé hranici.“

Dále pak hovořil o případu, kdy rodina prodala hluboko pod cenou dům a
odešla do Evropy, ale tam si uvědomila, že budou občany druhé kategorie. Z
toho prý vzniká frustrace. „Toho se bojím. Jako v případě Alžířanů
ve Francii, ta druhá, třetí generace se radikalizuje, protože s tou zemí,
kde nyní žijí, se nikdy neztotožnila, necítí se být Francouzi, takže v
pařížských vzdálenějších částech každý večer hoří auta, je tam
kriminalita. Tady vidíme, že snaha o hlubší integraci se ve Francii
nepovedla a nepovedla se ani v Itálii. Velmi složitě se daří ve Španělsku.
Myslet si, že jsme schopni integrovat několik milionů lidí... všichni,
kteří přišli, mají nárok na slučování rodin. Podle koeficientu je to
myslím krát šest až sedm. Z toho plyne, že když je tam půl milionu až
600 000 lidí bez rodin. Krát šest je tři miliony, kteří by měli přijít
už legálně do Německa. Bude velká tendence se soudit, bude velká tendence
neziskového sektoru pomáhat v těch žalobách a zatím v minulosti to bylo
úspěšné.

V minulosti přicházelo do Německa ročně 50 000 lidí z Kosova. Z toho
Kosova, kde už léta platíme policisty, soudce, státní zástupce. To jsou
jasní ekonomičtí migranti. Teď se to změnilo. Jako stratég Islámského
státu si přece rozprostřu do té vlny nějakého svého člověka, abych tu
měl svého člověka.

Ostatní si ale platí vše sami. Až se jednou ti lidé budou vracet, musí se
Evropa rozhodnout, zda jim dá peníze na cestu zpátky nebo jak jim pomůže.
Nebudou schopni našetřit tolik, aby se vrátili zpět a začali tam nový
život. Wahhábismus Saúdské Arábie je nebezpečný a pustit si do Evropy 200
mešit... myslím si, že ty peníze raději oželíme,“ uvedl na samotný
závěr půldruhahodinového setkání ministr vnitra Milan Chovanec.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Budete zlobit? Žádné dotace. Neziskovka chválící EU vypracovala
konkrétní plán

Na webových stránkách think-tanku Centre for European Reform se objevila
patnáctistránková zpráva s názvem „Mohou EU fondy podpořit budování
právního státu v Evropě?“, která vyzývá vedení Evropské unie k
přísnějšímu postupu vůči státům, které čerpají dotace, ale
nedodržují „zásady právního státu“.

Autory studie jsou šéf Transparency International EU Carl Dolan, analytička z
této organizace Jasna Šelihová a Ian Bond, šéf think-tanku Center for
European Reform, který dle informací na svém webu usiluje o to, aby „Evropská
unie pracovala efektivněji a posilovala svoji pozici na mezinárodním poli“.
Studie v podstatě reaguje na některé hlasy z Bruselu, které vyzývají k
využívání finančních pák v případě zemí, které nějakým způsobem
obcházejí zásady právního státu.

„EU je organizace založená na hodnotách, jako je respekt k lidské
důstojnosti, svobodě, demokracii, rovnosti, právnímu státu a dodržování
lidských práv, včetně příslušníků menšin,“ píše se ve zprávě s
tím, že v posledních letech byly evropské hodnoty porušovány v Polsku a
Maďarsku. „Obě země mají problémy se zajištěním nezávislosti
soudnictví a veřejnoprávních médií. Problémy se však netýkají jen
těchto dvou zemí. Populistická hnutí rostou i v dalších státech.“

Celou zprávu v angličtině máte k dispozici ZDE.

Podle autorů zprávy je zřejmé, že Evropská unie není schopna
porušování evropských hodnot a zásad právního státu účinně zamezit.
EU musí své hodnoty hájit efektivněji a lépe zajistit, aby byly
dodržovány. Zamýšlíme se proto v následujícím textu, jestli je možné
najít účinnější nástroje pro prosazení právního státu. Za klíčové
považujeme Strukturální a investiční fondy EU, v rámci kterých je v
letech 2014 až 2020 přerozděleno 450 miliard eur.“

„V posledních letech bylo úřady EU mnohokrát zjištěno pochybení při
vynakládání získaných prostředků z fondů. Nejčastěji šlo o italské
regiony, Českou republiku, Rumunsku či Bulharsko. Vedle zevrubnější
kontroly využití získaných dotací by měly orgány Evropské unie
posílání peněz úzce svázat se zmiňovaným dodržováním zásad
právního státu. U mírnějších pochybení by daná země představila
konkrétní body změn a ve vážnějších případech by byly dotace
pozastaveny.“

„Členské země, ve kterých nefunguje právní stát, nejsou schopny fondy
efektivně využívat. V Evropském parlamentu se objevilo několik návrhů,
které by usnadnily prosazování rezolucí na dodržování právního státu.
Poslední takový návrh byl předložen Parlamentním výborem pro občanské
svobody loni v říjnu. Evropská komise byla následně vyzvána, aby
předložila konkrétní návrh do letošního září.“

Podle autorů zprávy by měla Evropská komise pro příští rozpočet (2021–2027)
stanovit přísnější podmínky pro dodržování zásad právního státu.
„Konkrétně by měla stanovit, co se pod tímto názvem rozumí, a neméně
konkrétně stanovit, jaké postihy budou následovat v případě nedodržení
závazků,“ píše se ve zprávě s tím, že v takovém případě by mělo
následovat pozastavení či úplně zmrazení fondů.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Kyjev uznal, že země není připravena na vstup do NATO

Ukrajina uznává, že není připravena vstoupit do NATO kvůli nesouladu mezi
jejím obranným sektorem a normami Severoatlantické aliance, prohlásil
zástupce vedoucího mise Ukrajiny při NATO Jehor Božok ve vysílání Radio
Liberty.

„Ukrajina teď není připravena na členství v NATO. Proto se spolu s
aliancí soustřeďujeme na to, abychom uvedli obranný a bezpečnostní sektor
Ukrajiny do souladu s normami, které platí v NATO…", řekl Jehor Božok.

Podle jeho názoru, plnění norem NATO Ukrajině v budoucnu umožní jednat
konkrétně o připojení k západní alianci.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Kyjev se stal nejpopulárnější leteckou destinací z Ruska

Nejpopulárnější zahraniční leteckou destinací této zimy v Rusku se stal
Kyjev. O tom se hovoří ve zprávě pro tisk turistického servisu OneTwoTrip.
Při sestavováení ratingu bylo přihlédnuto k mezinárodním odletům ze
všech ruských měst..

Nejpopulárnějším domácím směrem je Moskva, na druhém místě je Soči,
na třetím Petrohrad. Do první desítky se také dostal Simferopol,
Mineralnyje Vody, Kaliningrad, Krasnodar, Ufa, Jekatěrinburg a Čeljabinsk.

Po zrušení na podzim 2015 přímé letecké dopravy mezi Ruskem a Ukrajinou
převzalo přestupní lety do Kyjeva z Moskvy a dalších ruských měst
několik zahraničních leteckých společností. Patří k nim Air Baltic (spoj
v Rize), Belavia (spoj v Minsku), Turkish Airlines (spoj v Istanbulu) a další.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
I vrabci si cvrlikají o tom, že se tu dá objednat stíhání, tvrdí vlivný
český právník

Vlivný právník Karel Muzikář mladší nepochybuje o tom, že stíhání u
nás lze objednat. I vrabci si o tom cvrlikají, řekl v pořadu Kam to bude? na
Televizi Seznam. „Je správné, že premiér Babiš řekl nahlas, že má
takové podezření,“ podotkl Muzikář mladší k slovům Andreje Babiše,
jenž je přesvědčen, že trestní stíhání na něj si někdo objednal.

„Divíme se, že někdo porušuje zákony a sami přitom jezdíme
stopadesátkou na dálnici,“ uvedl mimo jiné Muzikář mladší před
teleivizními kamerami. Stále však věří, že se podaří zlepšit
fungování našeho právního řádu.

„Mimochodem to, že nefunguje, je běžné i ve světě. A zlepšíme to jenom
tím, že to budeme odhalovat a trestat, ne před tím zavírat oči,“ uvedl
Muzikář mladší, jehož právní kancelář zastupuje stát v řadě
arbitráží. V rozhovoru se rozhovořil také o svém vztahu k Bohu.

„Jsem dítě 60. let, ta doba nepřála křtům. Já jsem se za komunismu
nechal tajně pokřtít a k té víře jsem dospěl sám,“ řekl právník,
jenž si koupil kapličku, již nechal opravit. „Víra je hlavně vnitřní
pocit ve vztahu k řádu světa. Je to stav duše. A stav duše je vnitřní a
vnější,“ poznamenal Muzikář mladší, jemuž v současné společnosti
chybí autority.

„Nejde jenom v něco věřit, jde jednoznačně o to, že vnitřní víra
musí být promítnuta do vnějšího řádu. Společnost, která není
založena na řádu, začne se sama rozkládat,“ dodal.

Pak Muzikář mladší hovořil o kamarádšoftech na ministerstvech. „To
přece víte, že to musí fungovat všude. To funguje v každém řemesle,
advokacie není jiná,“ řekl otevřeně Muzikář mladší. „Ale od toho
jsou přece kontrolní mechanismy, aby zkontrolovaly, jestli je najmutí na
danou věc daného specialisty adekvátní nebo není,“ dodal.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní