Question:
Slavný režisér Stone dostal posměšnou cenu. Za naivní podporu komunismu

V roce 1994 byla založena nadace Obětí komunismu. Sídlí v hlavním městě
Spojených států a klade si za cíl vysvětlovat zločiny, které byly
páchány ve jménu komunistické ideologie. Nadace uděluje také anticenu
tvůrcům, kteří naivně propagují komunismus.

„Kromě nejslavnějších filmových Oscarů nebo anticeny Zlatá malina
hodnotí práci hollywoodských tvůrců i nadace Oběti komunismu. Ta uděluje
cenu Waltera Durantyho těm, kteří ve svých filmech nepřesně líčí
historická fakta nebo je úmyslně zkreslují. Mezi letošní ‚vítěze‘
patří třeba dokumentarista Michael Moore nebo Oscarem oceněný režisér a
scenárista Oliver Stone,“ píše server Echo24.cz.

Výkonný ředitel nadace Marion Smith varuje, že v Hollywoodu se bohužel
zapomíná, jaké hrůzy se děly ve jménu komunistické ideologie. V
Hollywoodu se tvoří podmanivé filmy, které vidí řada lidí, jenže tvůrci
těchto filmů si mnohdy příliš nelámou hlavu s fakty. Diváci jim ale
věří a to je problém. Touto cestou totiž dochází i ke zkreslování
povědomí dění za železnou oponou.

„Michael Moore a Oliver Stone nepřestávají produkovat propagandu
oslavující komunismus a socialismus,“ uvedli členové poroty v souvislosti
se Stoneovým dokumentárním chvalozpěvem o Hugo Chavezovi a Mooreovým
mnohonásobným přispěním do žánru od filmů Sick po film O kapitalismu s
láskou.

Proč antikomunistická cena nese jméno britského novináře Waltera Durantyho?
Jde totiž o novináře, který psal do New York Times ve 30. letech 20.
století reportáže z Moskvy. Jaksi ale „zapomněl“ zmínit hladomor na
Ukrajině nebo hrůzy na Kavkazu. Tím zkreslil vnímání Stalinova zrůdného
režimu v SSSR na Západě.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Herman znovu promluvil ke kauze Brady: Seděl jsem u stolu s panem prezidentem
na slovenském velvyslanectví, když mi řekl...

Hostem nedělního Pressklubu Frekvence 1 Luboše Xavera Veselého byl ministr
kultury Daniel Herman (KDU-ČSL). A vyjádřil se především k tomu, co se
dělo v posledních dnech – ať již kolem dalajlámy, tak (ne)vyznamenání
Jiřího Bradyho.

„Musím říct, že je to pro mě zkušenostně obohacující období.
Některými momenty jsem stále ještě překvapen,“ řekl úvodem Herman. „Snažím
se vždy domluvit, vím, co je politická korektnost, ale také vím, kde je
její hranice. Ale když někteří lidé o mně říkají, že hovořím
nepravdu, nebo se mnou chtějí uzavřít nějaké nečestné obchody, je to za
hranicí politické korektnosti,“ zmínil.

Úplnou lží podle něj bylo to, že měl porušit nějakou dohodu ohledně
zahraniční politiky státu. „Musel bych nejprve nějakou uzavřít. Je
pravda, že před dvěma roky probíhala na vládě diskuse ohledně vztahů s
Čínou,“ poznamenal s tím, že však nic neslíbil a setkání s dalajlámou
rozhodně nelituje. „Ve chvíli, kdy přijíždí do Prahy taková osobnost,
jakou je dalajláma, pro mě je spíše otázkou cti, že se mohu s takovou
osobností setkat. Ale setkávat se někde za rohem mi přijde nedůstojné,“
dodal s tím, že Jeho Svatost zde za dob Václava Havla byla přijímána na
oficiální úrovni. „V srdci mám opravdu hluboký pokoj,“ řekl k
setkání také Herman. Zda dalajláma ví o tom, co se v Česku dělo,
skutečně netuší.

Herman se také následně vyjádřil k (ne)vyznamenání jeho strýce Jiřího
Bradyho. „Seděl jsem u stolu s panem prezidentem na slovenském
velvyslanectví, když mi řekl, že tu moji nominaci schválil, ale jestli se
setkám s dalajlámou, že ji zruší. Mě to šokovalo. Překvapilo mě to jako
něco, co jsem nečekal. Já si velmi dobře uvědomuji, že je to velmi
závažné sdělení. A uvědomuji si, že to některé velmi významné osoby
nepotěší. A že je to vysoká hra,“ sdělil s tím, že opravdu nechtěl
zbytečně vířit vody, a proto to nejprve nezveřejnil.

Následně uvedl, že celou věc s právníky nekonzultoval. „Pan prezident mi
jasně formuloval určité teze, splnil, co slíbil, a to je faktum. Nejsem si
jistý, že bych udělal nějakou chybu. Myslím si, že bylo korektní dát
šanci panu prezidentovi, aby slib nenaplnil,“ poděkoval následně Herman
všem, kteří v průzkumu veřejného mínění potvrdili, že víc věří
jeho verzi. „Neodvážil bych si mluvit nic jiného, než je pravda. Toho si
vážím,“ sdělil.

K akci na Staroměstském náměstí 28. října 2016 a moderování Michalem
Horáčkem, který za pár dní ohlásil kandidaturu na prezidenta, uvedl pouze
to, že Horáčka vnímal jako moderátora. A zda šlo o zahájení jeho
prezidentské kampaně? „Žádné další konotace jsem si tam neuvědomoval,“
uvedl.

Závěrem uvedl, že jej velmi těší velká podpora lidí. „A to je dobrá
zpráva o stavu naší společnosti. Nejsem přítel nějaké msty. Jsem
člověk, který ví, co je odpuštění. Stát v pozici pravdy je zásadní
věc. Rovnou páteř nevyváží žádný měšec zlata,“ uzavřel slovy z
Bible: „Co prospěje člověku, kdyby získal celý svět, ale ztratil svou
duši.“

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Hillary Clintonová „zapomněla“ na Američany zabité v Libyi

Kandidátka na prezidenta USA Hillary Clintonová prohlásila, že Spojené
státy neztratily ani jediného člověka během libyjské kampaně, a
nezmínila se tak o obětech útoku na americký konzulát v Benghází. V
úterý 15. března o tom informovala televizní stanice Fox News.

Ve svém projevu na městské radnici Illinoisu bývalá ministryně zahraničí
prohlásila: „Neztratili jsme ani jediného člověka. Neměli jsme žádné
problémy s podporou evropských a arabských spojenců během práce s NATO".

V důsledku ozbrojeného útoku na americký konzulát v Benghází, k němuž
došlo 11. září 2012, zahynul velvyslanec USA Christopher Stevens, pracovník
zpravodajského oddělení Shawn Smith a bývalí příslušníci jednotek
zvláštního nasazení Tyron Woods a Glen Doherty.

Okolnosti tohoto útoku se staly předmětem vyšetřování speciální
senátní komise. V říjnu roku 2015 byla na zasedání vyslechnuta i
Clintonová, která v roce 2012 zastávala funkci ministryně zahraničí.
Politička tehdy prohlásila, že si je vědoma své odpovědnosti za smrt
diplomatů, protože nebyla náležitým způsobem zajištěna jejich
bezpečnost.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
V Brně se vzpomínkové akce zúčastnilo postupně několik set lidí

Stovky lidí přišly dnes na náměstí Svobody v Brně na vzpomínkovou akci
studentů ke Dni boje za svobodu a demokracii, kterou v počátku provázel
slabý déšť. Organizátor Michal Hořínek ČTK řekl, že pořadatelé
vydali přes 1000 trikolor a během dopoledne i večera se na několikahodinové
akci mohlo prostřídat odhadem až 2000 lidí. Mluvčí brněnské městské
policie Pavel Šoba uvedl, že se vše obešlo bez problémů. Dopravní podnik
od 16:00 do 18:00 neplánovaně přerušil provoz tramvají přes náměstí
kvůli bezpečnosti lidí.

Akce začala na náměstí Svobody před 16:00, kdy vystoupili v muzikálu a
poté v divadelním představení studenti Janáčkovy akademie múzických
umění. Ke slovu se dostali řečníci včetně pamětníků a později
zazněly i písně Karla Kryla, jedna například v podání zpěváka Davida
Kollera.

V 18:00 vyšel z náměstí lampionový průvod na Kraví horu. Studenti
udělali po cestě několik zastávek s proslovy na místech, kde se staly
významné události. Položili také věnce u Kounicových kolejí, které se
za druhé světové války staly vězením i popravištěm.

Akci uspořádali společně studenti Masarykovy univerzity, Vysokého učení
technického, Mendelovy univerzity, Janáčkovy akademie múzických umění a
Veterinární a Farmaceutické univerzity Brno. "Cílem bylo připomenout
mladší i starší generaci, co se dělo v listopadu v letech 1939 a 1989.
Důležitá je pro nás svoboda a je potřeba se zamyslet nad tím, co dělat,
abychom si ji udrželi," uvedl Hořínek.

Podle něj měla akce upozornit i na současné problémy společnosti. "Vadí
nám, že stále někdo popírá holokaust. Vzpomněli jsme i na Kounicovy
koleje a fakt, že řada lidí z nich byla odvezena do koncentračních táborů.
Přesto se stále najde někdo, kdo to stále zpochybňuje stejně jako
politické procesy v padesátých letech minulého století," řekl Hořínek.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Jako za komunismu! Bloger Matějka se zhrozil nad dalším návrhem Evropské
komise

Nad návrhem Evropské komise, aby stát dal lidem povinně práci, se
pozastavuje na svém blogu na serveru iDnes.cz bloger František Matějka. „Tam
už jsme byli. V padesátých letech,“ zmiňuje. Komunisté podle něj tomu
tehdy říkali umístěnka.

„Všichni lidé do 25 let mají do čtyř měsíců od ukončení formálního
vzdělávání nebo od okamžiku, kdy se stali nezaměstnanými, získat
kvalitní pracovní nabídku, nabídku dalšího vzdělávání, učňovské
místo nebo stáž,“ cituje z dokumentu Evropské komise Matějka. Platit to
má prozatím pouze v zemích eurozóny.

„Socialisté a pachatelé dobra všech barev i proti vaší vůli a za vaše
peníze rádi převezmou další kus do mozaiky světlých budovatelských
zítřků. Zejména když součástí návrhu je prostor pro další masivní
přerozdělování peněz,“ zmiňuje další část návrhu Matějka: „Všem
lidem se zajistí přístup k cenově dostupným základním službám, mimo
jiné k službám elektronických komunikací, energii, dopravě a finančním
službám.“

Původní text ZDE Následně pak vzpomíná na komunistické umístěnky –
dokumenty, jež obsahovaly údaje, podle kterých byl absolvent vysoké školy
nebo výběrové odborné školy umístěn do konkrétního podniku. „Tehdejší
soudruzi zkrátka věděli nejlépe, jak řešit problémy společnosti podle
potřeb tehdejšího státního národohospodářského plánu. Takový podnik
pak musel absolventa zaměstnat a poskytnout mu nejen vhodné ubytování, ale i
cestovné a náklady na stěhování. Píše se rok 2016 a soudruzi v Bruselu
naše staré praktiky oprášili,“ dodává kriticky Matějka. Umístěnky pak
byly časem rozšířeny i na umísťování tzv. odborných pracovníků,
poznamenává. „Ambici řídit společnost na základě centralistických
plánů měl ostatně například i dokument Evropské komise pod vedením José
Manuela Barrosa Evropa 2020. Některé věty jako kdyby vypadly z níže
přiloženého náhledu, jen vyměnit ‚lidově demokratická republika‘ za
‚Evropská unie‘. Fakt doporučuji, dnes už je to vlastně jen absurdní
seznam něčeho, co není. Stejně jako už nejsou padesátá léta. Jen ty
manýry kecat lidem do života a pod hrozbou legalizovaného násilí nutit
jedny, aby se postarali o druhé, přetrvávají,“ zmínil. Problémem však
podle něj je především to, že školství produkuje lidi pro nepotřebné
obory. „Systém si tak vytváří nové, na něm závislé voliče, kteří
považují a budou považovat dotace a veřejné peníze za zdroj své obživy a
řešení jejich problémů. Studují měkké obory, jejichž aplikace
pohřbívá západní civilizaci, aniž vůbec při výběru studia řeší, zda
to, co se naučí, je uživí bez nároku na peníze z cizích peněženek,“
poukázal Matějka. Závěrem pak podotkl, že by si školství zasloužilo
odluku od státu, jenže si není jist, zda jsou lidé na takové úvahy
připraveni. „Naštěstí si stále více lidí dokáže představit Českou
republiku mimo EU. Už abychom byli venku. Tam, kam EU směřuje, tam jsme my
už dávno byli. A nebylo o co stát,“ uzavřel.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Nejvyšší lídr Íránu pojmenoval největšího nepřítele země

Nejvyšší lídr Íránu ájatolláh Alí Chameneí uvedl, že jsou USA
největším nepřítelem íránského národa, píše se ve sdělení
zveřejněném na jeho stránce.

„Amerika je hlavním nepřítelem v pravém smyslu tohoto slova," oznámil
Chameneí během vystoupení před studenty.

„Ústup před tváří USA jim přidá na síle a udělá je drzejšími, v
souvislosti s tímto je jedinou cestou vzdor," zdůraznil.

Chameneí připomněl, že zaujaly Spojené státy hned po vítězství
Islámské revoluce vůči Teheránu nepřátelskou pozici a nyní se snaží
uškodit dohodě o atomu.

Nedávno navrhoval ajatolláh na setkání s ruským prezidentem Vladimirem
Putinem izolovat USA odmítnutím dolaru a jeho záměnou národní valutou v
dvoustranných a mnohastranných operacích.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Hlavu AvtoVAZu obviňují z nákupu zahraničních součástek

Hlava státní korporace Rostech Sergej Čemezov obvinil ředitele AvtoVAZu
Anderssona z toho, že se příliš orientoval na nákup zahraničních
součástek pro tuzemské automobily, což vedlo k rekordním ztrátám ve
výši 74 miliard rublů, uvádí RBC.

Podle slov Čemezova ředitel AvtoVAZu se vydal lehkou cestou uzavřením smluv
s dodavateli Renault a Nissan, kde je vypracovaný systém výroby a dodávek,
místo toho, aby spolupracoval s ruskými výrobci náhradních dílů a
vyžadoval od nich kvalitní výrobky. „Neposlechl mé rady a nakonec to
skončilo tím, že dnes máme ztráty v AvtoVAZu ve výši 74 miliard rublů. A
podstatná část této ztráty vznikla nákupem součástek", řekl Čemezov.

7. března oficiálně potvrdilo ruské zastupitelství Renault odchod
švédského top manažera z funkce ředitele AvtoVAzu. A jméno nového
ředitele automobilového koncernu má být zveřejněno 15. března.

Andersson stál v čele AvtoVAZu od roku 2014, před tím byl čtyři roky
ředitelem GAZ Group. Činnost švédského top manažera byla již dříve
podrobována kritice kvůli tvrdé kádrové politice — při něm začalo v
AvtoVAZu masové propouštění dělníků.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Lidé, kteří tlačí na média, jako Trump, Putin, Babiš, si vyberou lidi a
zneužijí je. Šéf Evropské federace novinářů promluvil

I v EU jsou závažné případy útoků na novináře, dokonce s fatálním
koncem. K takovému odstrašujícímu případu došlo také na Maltě, kde v
této době začíná soudní projednávání vraždy investigativní
novinářky. Velký problém mají média také v Turecku nebo v Makedonii. A
ani u nás to není jednoduché. Politici, místo aby chránili nezávislost
novinářů, vehementně zasahují do jejich práce, lobbují, „přátelíčkují
se“, vysegmentovávají „ta jejich správná média a redaktory“. Proti
tomu je třeba intenzivně bojovat. ParlamentníListy.cz jako jediné
přinášejí informace přímo „od pramene“ – zpovídaly totiž
prezidenta Evropské federace novinářů Mogense Blichera Bjerregarda při jeho
nedávném krátkém pobytu v ČR a na Slovensku, a sice na Masarykově
univerzitě v Brně a pak v sídle Slovenského syndikátu novinářů v
Bratislavě.

V Dánsku je pro zajímavost organizovaných sto procent novinářů. To je 18
000 členů. Jejich organizace sdružuje také 3000 studentů žurnalistiky. V
praxi jsou organizováni na základě kolektivní smlouvy. Dánští studenti,
kteří si dělají praxi, jež trvá přibližně 12 až 14 měsíců, pracují
za podmínek, které stanovuje kolektivní smlouva, kterou vyjednala
novinářská organizace. Jsou transparentní pravidla, jaké dostávají platy,
jakou mají dovolenou.

„Je třeba mít velmi silný etický standard práce, který vytvoří sami
novináři. A ten musí být politiky respektován. Když zjistíte, že tento
etický standard práce novináře není respektován, musíte křičet, musíte
to nahlásit EU a my budeme křičet též. Ochrana sebe samotného, o to jde; a
pak je také potřebná seberegulace,“ vzkazuje Bjerregard nejen do nitra
novinářské obce, redakcím i žurnalistům „na volné noze“, kterých je
v celé západní Evropě stále více, protože i velké a zavedené
vydavatelské domy snižují počty a rovněž platy svým redaktorům a
dalším zaměstnancům.

„V Evropě stále více vnímáme, že politici ve vládách a v parlamentech
nechrání národy a média, ba právě naopak,“ konstatuje nejvyšší
představitel Evropské novinářské federace a pokračuje: „Nejhorší
situace je v Turecku. V současné době je zde 150 až 170 novinářů, kteří
jsou ve vězení. Přibližně 200 médií bylo vládou násilně zavřeno.
Stačí, abyste tam tweetovali na internetu na témata, ‚o kterých se
nemluví‘, a riskujete, že se dostanete do vězení. To vidíme například i
v Maďarsku a v Polsku, které mají novou legislativu, kterou vytváří tlak
na novináře a ztěžují jim práci,“ uvedl Bjerregard. „V Turecku máme
projekty, které financuje EU. Nyní tam máme velký projekt, ve kterém se
snažíme pomoci novinářům, kteří jsou obviněni a souzeni v Istanbulu.
Byli jsme tam v létě a sledovali proces se 17 obviněnými novináři a
snažili jsme se jim pomoci. Vnímáme to jako velmi důležité, jednak pro ty,
kdo jsou angažováni v těchto procesech, ale i pro jiné, kteří si dělají
svou práci. Novináři po celé Evropě cítí solidaritu s žurnalisty v
Turecku, kteří čelí obviněním. Soudy stále probíhají a samozřejmě
naší snahou je, aby všichni obvinění novináři byli propuštěni, ale
nikdy nevíte, jak velký dopad budou mít naše snahy, které tam vyvíjíme.
Předpokládáme, že alespoň sedm z nich by mohlo být po soudu propuštěno.
Samozřejmě, naší snahou je, aby byli propuštěni všichni. V Turecku ‚trénujeme‘
redakce, aby uměly správně vybrat své zaměstnance, aby byly silnější ve
svých aktivitách za svobodu. A také je školíme v oblasti bezpečnosti,“
uvedl Dán Bjerregard, dlouholetý předseda EFJ.

Odstrašující Malta a byznysmeni v akci

A není to podle něj jenom Turecko. Jsou tu i další země. „Před třemi
lety jsem navštívil novináře, který měl domácí vězení v Makedonii. A
všichni takto postižení novináři jsou perzekvovaní jen proto, že dělali
dobře svou práci,“ uvedl.

Zmínil se také o fatální události, která má v této době soudní dohru:
„Nejhorší je, jestliže jsou naši kolegové zabiti nebo zavražděni, jak
se to stalo před dvěma lety na Maltě. Jde o investigativní novinářku,
která se zabývala nejvyššími politiky na Maltě, velmi blízkými tamnímu
premiérovi, a dokumenty tzv. Panama Papers. Tato brutální vražda nás
šokovala. Nyní tlačíme na vyšetření případu. Samozřejmě, většina
evropských novinářů nežije v takovýchto těžkých podmínkách, ale je
třeba připomenout nutnost ochrany žurnalistů na národní i evropské
úrovni.“

Organizace podle Bjerregarda na evropské úrovni lobbuje za legislativu v
oblasti médií a pracovních podmínek novinářů. „V EU se nyní
projednává vyhláška, která by chránila obchodní tajemství v soukromém
sektoru. Z toho jako novináři máme velké obavy, protože vyšetřujeme
závažnou kriminalitu, například korupci, podvody. Když začnete zkoumat
soukromý podnikatelský sektor, tak se dostanete do konfliktu s touto
legislativou. Velmi se obáváme, že kdyby novináři začali vyšetřovat
tento soukromý sektor, tak by mohli být obviněni a souzeni za svoji práci.
Vyvíjíme snahy, abychom tedy ovlivnili tuto směrnici.“ Novináři mají
podle prezidenta EFJ Bjerregarda nesporné a neoddiskutovatelné právo zkoumat
kauzy i v soukromém sektoru. „Tuto výjimku jsme protlačili ve spolupráci s
Evropským parlamentem. Problém této směrnice je, že neochraňuje vnitřní
informátory. Ochrana zdrojů je v žurnalistice pro všechny velmi důležitá.
Nyní se tedy snažíme apelovat na Radu Evropy, aby tito informátoři byli
zahrnuti do této směrnice. Je důležité, aby tato směrnice byla přenesena
i do národních vlád. Bez spolupráce a jednoty jednotlivých novinářů to
nejde. Je to také o etice a vaší morálce.“

„Novinářská profese se oproti minulosti stává mnohem důležitější,
ale také složitější. Některé osobnosti, se kterými děláte rozhovory,
jsou velmi vzdělaní lidé, a pokud jim chcete být partnery, musíte být
také vzdělaní. Žurnalistika by však neměla být nějak chráněná jen pro
vysoce vzdělané. Jsou vysoce kvalitní novináři, kteří vystudovali ‚jen‘
střední školu. To je součástí svobody, kterou máme. Víme, že média
také generují velmi dobrý byznys. Těží se z myšlenky, že trpí. Ano,
novináři jsou velmi málo placeni. Nízké platy jsou velkou překážkou
vygenerovat kvalitní investigativní novináře. Právě proto je velmi
důležité, aby byli organizovaní. Tím by měli větší šanci si ‚vydupat‘
lepší platy nebo kolektivní smlouvu. To je další věc, na které v rámci
EU pracujeme – pracovní práva a sociální dialog mezi zaměstnanci a
zaměstnavateli,“ uvedl dále Bjerregard.

„Problém, který stále řešíme, je, že říkáme politikům, aby zůstali
mimo redakce. Jejich práce není být novinářem a dělat média. Jejich
práce je být politikem a dělat politiku. Co potřebujeme od politiků, je,
aby nás chránili, ale oni nás naopak atakují. Co se týká USA, Ruska,
Itálie, to je to samé. Pro politiky je velmi snadné označovat, co je
falešná zpráva (fake news). Ve skutečnosti jde o propagandu. A pokud se
používá toto slovo, je pro ně mnohem těžší zpochybňovat práci
novinářů,“ upozorňuje dále prezident Evropské federace novinářů.

Nezávislost! Rady ani tiskový odbor nejsou policajti

„Každý má svobodu stát se novinářem. Lidé, kteří tlačí na média (jako
Trump, Putin, Babiš) si vyberou lidi a zneužijí je. Pak nebude možné
ochránit své zdroje. Nejdůležitější je pochopení definice, kdo je
novinář. Novinář je ten, který poskytuje informace, zprávy, co je
důležité pro zachování demokracie. Každá rada, řídící média, musí
být nezávislá. Tiskové odbory nebo rady nemohou být policisty,“ vysílá
vzkaz nejen do Čech a na Slovensko ostřílený „harcovník“, bývalý
dlouholetý šéf dánských novinářských odborů.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Zdroj o nalezené lodi u pobřeží USA: Sotva se jedná o ruskou výletní loď

Plavidlo, které bylo nalezeno u kalifornského pobřeží, pravděpodobně
není ruskou výletní lodí Ljubov Orlova, jež zmizela v roce 2013. RIA
Novosti to oznámil zdroj v námořních orgánech ruského Dálného východu.

„Je nepravděpodobné, že je to ona (Ljubov Orlova). Kde je teď loď, není
jasné," řekl zdroj v námořních orgánech Dálného východu.

Jak uvedli agentuře RIA Novosti v tiskové službě FESCO (veřejné akciové
společnosti Dálněvýchodní mořská lodní doprava), loď byla prodána v
roce 1996. „Výletní loď Ljubov Orlova byla mezi lety 1976-1996 součástí
flotily FESCO. V roce 1996 došlo k prodeji lodi. O jejím dalším osudu nic
nevíme," sdělili v tiskové službě.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Odpůrci islámu šíří strach a nenávist. Prosazují dokonce deportace,
koncentráky a fyzickou likvidaci. Bývalý předseda pražských muslimů
varuje

ROZHOVOR „Nikdy se mi nepodaří pochopit jejich myšlení,“ říká v
rozhovoru pro ParlamentniListy.cz Vladimír Sáňka, bývalý předseda
pražské muslimské obce, o teroristech z Bruselu a Paříže. Takzvaný
Islámský stát podle něj v žádném případě nebojuje za muslimy, naopak.
„Jako středový muslim bych byl první na jejich mušce.“ Přitom sám
čelí obvinění za vydání teologické knihy. Obává se i současných
protimuslimských nálad. „Radikální odpůrci islámu uplatňují princip
kolektivní viny a ze zločinů několika skupin extremistů obviňují všechny
muslimy. Šíří strach a nenávist vůči jedné menšině a přicházejí s
jednoduchými řešeními – v krajní podobě prosazují koncentrační
tábory, deportace nebo přímo fyzickou likvidaci,“ domnívá se.

Evropa zaznamenala další teroristický útok, tentokrát v Bruselu. Co je
podle vás vlastně cílem teroristů?

Nikdy se mi nepodaří pochopit jejich myšlení. Pokud se přece jen objevují
spekulace o jejich motivech, může mezi nimi být například snaha vyvolat
konflikt mezi muslimským světem a Západem. V tomto ohledu se podobají
některým radikálním odpůrcům islámu v Evropě, kteří se rovněž
snaží vyvolávat nenávist mezi oběma stranami, a to jakýmkoliv způsobem,
často šířením stereotypů, démonizací muslimů a islámu, uplatňováním
principu kolektivní viny atd. Druhým typem teroristů mohou být ti
extremisté, kteří se chtějí pomstít za politiku některých západních
zemí vůči muslimskému světu. Pokud však skutečně v Paříži a v Bruselu
útočil tzv. ISIL, je namístě otázka, proč útočil zrovna tam, když
Sýrii a Irák bombardují hlavně jiné státy než Belgie a Francie. Tento
motiv by se spíše hodil na atentáty v Londýně a Madridu v letech 2004 a
2005, kdy vlády Velké Británie i Španělska velmi horlivě podporovaly
americké útoky na Irák a jeho následnou okupaci, a to i přes masívní
odpor veřejnosti ve svých zemích. Před pár dny jsem četl i názor
psychologa, že terorista je velmi frustrovaný člověk, jehož základní
lidské potřeby a touhy se nenaplnily. Podle mého názoru jde většinou o
kombinaci několika faktorů. Není náhodou, že tito teroristé nejsou
žádní zbožní věřící, ale velmi často lidé z okraje společnosti s
kriminální minulostí, kteří o islámu mnoho nevědí. Podobně jako
teroristé s jiným vyznáním se asi neřídí tím, co jim jejich víra
přikazuje. Pro muslimy platí navíc to, že už z islámu mají povinnost
dodržovat zákony těch zemí, do kterých přišli nebo ve kterých žijí.

K útoku se přihlásil takzvaný Islámský stát. Co si myslíte o nich?

K této skupině se muslimové vyjadřují velmi často. Ve vedení tzv. ISIL
jsou pravděpodobně velmi inteligentní lidé, kteří však v žádném
případě nebojují za islám. Naopak, obětí jejich aktivit jsou nejvíce
sami muslimové. Tzv. ISIL vznikl za velmi specifických podmínek na válkou
rozvráceném území, plném nespravedlnosti, zabíjení, znásilňování a
mučení. Chování jejich stoupenců nemá v historii islámu obdoby a je na
hony vzdáleno principům islámu. Tzv. ISIL získává finance z kriminální
činnosti. Zabíjí nevinné lidi, nejvíce muslimy, ale i nemuslimy. Ničí
historické památky, které muslimové po staletí chránili a udržovali. A
tak by se dalo dlouho pokračovat. Můžeme jen spekulovat, komu skutečně
slouží. Muslimům a islámu určitě ne. Já jako řekněme středový muslim
bych pro ně byl první na mušce.

Včera se k situaci vyjádřil i evropský tajemník české vlády Tomáš
Prouza, který řekl: „Musíme jednoznačně přitvrdit. Je vidět, že
některé země nezvládají boj s radikalizací mládeže. Jsou země, jako
třeba Anglie, které vyhošťují radikální imámy a nedopustí, aby v
mešitách někdo kázal tvrdě proti Evropě a vyzýval k džihádu. Budeme
být mnohem drsnější, než jsme byli.“ Běžný Evropan s ním bude
určitě souhlasit, ale nevím jestli i vy jako český muslim, navíc s
patáliemi, se kterými se potýkáte....

Vždycky jsem se veřejně stavěl proti extremismu. Nikdy jsem se nehlásil k
nějakému konkrétnímu směru, proudu nebo skupině. Od chvíle, kdy jsem
přijal islám, se aktivně zapojuji do mezináboženského dialogu na
principech respektu k druhým vyznáním. Z toho plyne, že ani já nemám
problém s tvrdým přístupem vůči radikálům, ke kterému vyzývá
evropský tajemník české vlády Tomáš Prouza. Oni ohrožují nás všechny.
Atentátníci v Paříži a Bruselu zabíjeli i muslimy. V tomto je celá naše
společnost na jedné lodi. Vyčleňují se z ní radikální odpůrci islámu,
kteří uplatňují princip kolektivní viny a ze zločinů několika skupin
extremistů obviňují všechny muslimy. Tito odpůrci šíří strach a
nenávist vůči jedné menšině ve společnosti a pak přicházejí s
jednoduchými řešeními – v krajní podobě prosazují odebírání
občanských a lidských práv této menšině, koncentrační tábory,
deportace nebo přímo fyzickou likvidaci. Je to šíření stejné hysterie
jako v 30. letech minulého století v Německu. A stejně jako tehdy to i dnes
někomu přináší politické body. A o to jim jde. V podstatě tím hrají do
karet teroristům, kteří chtějí dosáhnout stejného cíle.

V Sýrii zuří pátým rokem válka, do které se kromě místních zapojily i
zahraniční vlivy. Dá se tento konflikt označit za boj mezi sunnity a šiíty,
nebo jde o něco jiného?

Na začátku se jednalo o nenásilný odpor proti diktátorskému režimu. Poté,
co režim po několik měsíců vraždil neozbrojené demonstranty, zatýkal,
mučil a znásilňoval je i jejich rodinné příslušníky, se začalo
regulérně bojovat. Situace se zásadně proměnila tehdy, když se do
konfliktu zapojily cizí mocnosti, bojující každá za své zájmy. Od chvíle,
kdy se do bojů aktivně zapojil Írán a jeho ozbrojené milice Hizballáh, se
už dá skutečně v mnoha případech mluvit o boji šíitů proti sunnitům.
Tzv. ISIL stojí jakoby mimo a proti všem, ale ve skutečnosti jeho aktivity
nahrávají spíš syrskému režimu a jeho spojencům.

Evropa si neví rady s migrační vlnou. Teď se Evropská unie dohodla s
Tureckem, který uzavře cestu nelegální migraci do EU přes řecké ostrovy.
Je to krok správným směrem?

Myslím si, že přes všechny nedokonalosti této dohody je to v současné
situaci krok správným směrem. Nelegální migrace, už z titulu názvu „nelegální“,
by měla být omezena na nejmenší možnou míru. Už v červnu minulého roku
jsem v rozhovoru pro ParlamentníListy.cz řekl, že když už se váleční
běženci dostali do Evropy, měla by je EU alespoň dočasně přijmout. Ale
primárně je pro Evropu i pro běžence samotné lepší, když budou žít v
bezpečných zemích co nejblíže své vlasti. A vytvořit jim tam důstojné
podmínky k životu. Což se bohužel nestalo, a to byl jeden z důvodů, proč
se uprchlická vlna dala do pohybu.

Česká společnost je z migrační vlny vystrašená, což samozřejmě
přiživují teroristické útoky jako byl ten v Bruselu. Nedůvěra a
nevraživost se obrací i k muslimům. Dá se říci, že u nás panuje
protiislámská nálada?

Dá se říct, že u části naší společnosti ano. A hodně k tomu
přispívají i někteří politici a některá media. Ať už záměrně nebo z
neznalosti se o muslimech a islámu šíří různé předsudky, nerozlišuje se
mezi extremisty, kterých je mezi muslimy pouze zlomek, a velkou většinou
integrovaných nebo asimilovaných muslimů, vymýšlejí se hoaxy, podvodná
videa a zprávy,. a ty se šíří i poté, co je prokázáno, že jde o
falzifikáty, každý uprchlík, potažmo každý muslim je prezentován jako
bezpečnostní hrozba atd. Společnost je v tomto směru silně polarizovaná a
jsou lidé, kteří se toho snaží využít a tuto polarizaci, strach a
nenávist ještě více prohloubit. Muslimové se u nás necítí bezpečně a
mají oprávněné obavy z toho, že se situace může ještě zhoršit. Je
možné, že se u nás bude hrát o zachování demokratických principů a
pokud o ně naše společnost přijde, po muslimech může přijít na řadu
jiná menšina.

Vy jste obviněn za vydání knihy Základy tauhídu – islámský koncept Boha.
Údajně kniha podporuje xenofobii, antisemitismus a propaguje nenávist vůči
méněcenným rasám. Což vy odmítáte s tím, že nic takového tam není.
Dočetl jsem se dokonce, že žalobce považuje tuto knihu za nebezpečnější
než Mein Kampf, což už je tedy dost silná káva. Napadlo mě, jestli i tohle
vaše obvinění není vlastně součástí protiislámských nálad, a že
třeba před pár lety by si té knihy nikdo příliš nevšímal a byla by
hodnocena jinak...

Toto vysvětlení se bezesporu nabízí. Srovnání s Mein Kampfem se dopustil
jeden nejmenovaný státní zástupce s odůvodněním, že nacismus je prý
již vyhynulý, tudíž ani vydání knihy jako je Mein Kampf není závadné,
kdežto kniha Základy tauhídu je reálnou hrozbou. Nevím, jestli knihu vůbec
četl, ale nikdo v ní zatím nenašel žádné rasistické, antisemitské nebo
xenofobní pasáže, o kterých policie opakovaně mluvila. Je to teologická
kniha, která popisuje co Bůh je a co není, vymezuje se k jiným konceptům a
k praktikám, kterých se mnozí muslimové v uctívání Boha často
dopouštějí a které jsou v rozporu s islámem. Tedy teologická polemika,
jaké najdeme i v jiných náboženstvích. Nikdo nepřinesl důkaz, že kniha
je kdekoliv zakázaná, naopak máme důkazy, že je v zemích EU jak v
anglickém originálu, tak v řadě překladů běžně v prodeji.

Odmítám být obětním beránkem toho, co se nyní děje ve světě, za to
skutečně nemůžu. Mám takové přesvědčení, ke kterému jsem se svobodně
rozhodl, a věřím tomu, že je u nás stále ještě svoboda vyznání.
Odmítám posloužit některým státním složkám, které se snaží vykázat
nějaký boj s terorismem, když už tu žádné extremisty tohoto typu
naštěstí nemáme a já udělám maximum, abychom ani neměli.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Berlín je prý ztracen. Ovládly jej arabské rodinné gangy, už to
přiznávají i hlavní média

Arabské rodinné klany podle informací deníku Welt ovládají Berlín i
další větší německá města. Politici, policisté a experti nyní hlasitě
volají po okamžitém zásahu a nápravě rapidně se zhoršující situace.

Ve svém dnešním článku vlivný německý deník cituje nejmenované experty,
podle kterých je „Berlín ztracen a zločinecké arabské klany zvítězily“.
Tento názor není rozhodně ojedinělý a vzhledem ke stovkám konfliktům
policie s příslušníky těchto klanů se ani nelze moc co divit. Arabské
klany často zahrnují desítky lidí, kteří se podílejí na obchodování s
drogami, prostituci a dalších kriminálních činech.

Odborníci čím dál častěji hovoří o existenci paralelní společnosti,
jejíž nedílnou součástí jsou právě muslimští přistěhovalci. Jejich
počet v Německu stále roste a v některých čtvrtích větších měst již
tvoří v rámci místní populace nezanedbatelný podíl. Die Welt uvádí
konkrétně nechvalně proslulou berlínskou čtvrť Neukölln, ale podobných
oblastí je po celém Německu rozeseto na desítky. „Policie svádí s
arabskými gangy nerovný boj,“ píše deník.

„Neukölln je se svými asi 330 000 obyvateli považována nejenom v rámi
Berlína za jednu z nejvíce problematických čtvrtí. Policisté hovoří asi
o deseti rozvětvených arabských rodinných klanech, které mají dohromady
asi tisíc osob,“ píše deník a cituje ministra vnitra spolkové země
Severní-Porýní Vestfálsko Herberta Reula, který vyzývá k nulové
toleranci. „Je nejvyšší čas rozbít strukturu těchto klanů a pomáhat
těm, kteří se chtějí integrovat,“ říká Reul.

Zdá se, že po dlouhých letech přešlapování na místě a ignorování
problémů se německé úřady chtějí s touto problematikou konečně
vypořádat. Jak uvádí Die Welt, po tvrdším zásahu proti arabským
rodinným klanům hlasitě volají politici, policisté a experti na boj s
organizovaným zločinem. „Chceme na tyto zločince zvýšit tlak a izolovat
je od zbytku společnosti,“ cituje deník místopředsedu klubu CDU/CSU
Stephana Harbartha.

Je potřeba začít proti arabským rodinným klanům účinně zasáhnout,
shoduje se pravice i levice. „Už nyní máme potřebné nástroje, ale je
potřeba je konečně začít používat,“ říká člen berlínské SPD Tom
Schreiber, podle kterého mají členové klanů až příliš velkou svobodu.
Kriminalista Michael Böhl hovoří o prorůstání zločinu do státních
orgánů. „Dochází k mnoha pokusům členů gangů stát se součástí
státních struktur.“

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Kandidovat na post ve vedení pražského ANO nebudu, nejsem sběratelkou
funkcí, řekla nám primátorka metropole

ParlamentníListy.cz dlouhodobě sledují situaci kolem vnitřních změn v
hnutí ANO v české metropoli. Jak jsme již uvedli, v první polovině
listopadu se bude konat volební sněm, na kterém svou předsednickou funkci
nebude obhajovat Martin Stropnický. Nahradit by ho měl předseda organizace
Prahy 11 Jan Říčař.

V té souvislosti jsme získali informace také o postoji pražské primátorky
Adriany Krnáčové. Ta byla podle našich původních zjištění adeptkou na
jednu z místopředsedkyň krajské organizace ANO. Z toho nakonec sešlo. Jak
sama Krnáčová konstatovala pro naši redakci: „Kandidaturu jsem stáhla
proto, že vím, jak náročná je tato funkce. Nebyla bych schopna dělat
obojí, a proto jsem upozadila svou "ješitnost". Každopádně jsem
samozřejmě také poděkovala za nominace," doplnila.

Zároveň přiznala, že její podporu mají všichni navržení. Jak
ParlamentníListy.cz už v pondělí uvedly, jedná se o shora zmíněného Jana
Říčaře, dále pak Miroslava Nauče, Radomíra Nepila a konečně radního
pro majetek hlavního města Prahy Karla Grabeina Procházku.

Primátorka Krnáčová si rovněž v Českém rozhlase v úterý postěžovala,
že nebylo připraveno mnoho projektů, do kterých by mohla jako primátorka
investovat, když přišla na radnici. Byla by ráda, uvedla, aby se v budoucnu
víc rozvíjely trochu "odstrčené" části města – Praha 8 a Praha 9.

Adriana Krnáčová je od listopadu 2014 primátorkou hlavního města Prahy. O
své znovuzvolení bude s největší pravděpodobností usilovat také v
příštím roce, kdy se budou konat volby do zastupitelstva obcí, které
zahrnují rovněž českou metropoli.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Kim Čong-un údajně dorazil do Pekingu ve svém supertajném vlaku ze Severní
Koreje (VIDEO)

Vůdce severní Koreje Kim Čong-un mohl přijet do Pekingu na jednání s
čínskými představiteli. Jednalo by se tak o jeho první zahraniční
návštěvu za sedm let své vlády. Stejně jako jeho otec zvolil pro svou
cestu přísně střežený vlak.

Oficiální prohlášení o cestě Kim Čong-una

Tato návštěva se odehrává před jednáním mezi Kim Čong-unem s americkým
prezidentem Donaldem Trumpem a jihokorejskou hlavou státu Mun Če-inem, ke
kterému má dojít v příštích měsících. Pokud se skutečně hlavy třech
států setkají, tak se bude jednat o historickou událost, ze které však
bude Peking vyloučen.

Byť jsou Čína a Severní Korea smluvní spojenci, mezi oběma zeměmi panují
napjaté vztahy. Peking několikrát nabízel uspořádat schůzku se
severokorejským vůdcem, ale pokračující jaderné pokusy, na které se
Čína dívala negativně, ji neustále odkládaly.

Poté, co se ale Pchjongjangu podařilo samostatně sjednat setkání s Kim
Čong-unem, Trumpem a Mun Če-inem, se situace změnila a Peking nechce být
postaven na vedlejší kolej, říká v rozhovoru pro Business Insider Yun
Sunová, expertka na Severní Koreu a Čínu v Stimsonově centru. Na druhou
stranu i pro Pchjongjang mohou být samostatná jednání se svými dvěma
nepřáteli poměrně komplikovaná, proto se potřebuje opřít o většího a
zkušenějšího partnera

Whoever has arrived in Beijing got quite a motorcade: pic.twitter.com/qL1Q55Hnma
— Stephen McDonell (@StephenMcDonell) March 26, 2018

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Lavrov hovořil o cílech útoků VKS v provinciích Idlib a Homs

Ruský ministr zahraničí Sergej Lavrov hovořil podle výsledků schůzky s
ministrem zahraničí USA Johnem Kerrym o cílech nedávných útoků VKS a
syrských vojsk.

Ministr obrany Sergej Šojgu dříve oznámil, že fregata Admirál Grigorovič
odpálila rakety s plochou dráhou letu Kalibr na cíle v provinciích Idlib a
Homs. Kromě toho zaútočilo na pozice teroristů také letectvo ze základny
Hmeimim a stíhačky Su-33 z křižníku Admirál Kuzněcov, a také letadla Tu-95MS.
Cíly operace byla velitelská stanoviště islamistů, skladiště zbraní a
munice, a také dílna na výrobu zbraní.

Na MO zdůraznili, že souřadnice všech cílů útoků Tu-95MS, které
odpálily rakety z oblasti Středozemního moře, byly ověřeny a potvrzeny
rozvědkou.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Smazané blogy u Patrika Bangy. Je to ještě horší, než jsme mysleli

Kauza blogerky, kterou vyhodil administrátor blogů iDnes.cz poté, co
veřejně zostudila texty jeho bratra, romského zpěváka Radka Bangy, nabírá
obrátky. Poté, co se za blogerku Lucii Provazníkovou postavili mnozí lidé
na Facebooku i přímo na blogu, se ParlamentnímListům.cz ozvala další
blogerka mající s administrováním Patrika Bangy, někdejšího redaktora
České televize, velmi negativní zkušenost.

„Tak jsem si dala tu ‚práci‘ a poslechla asi 40 písniček pána Ortela.
Abych byla v malbě, když si ho teď každý přežvykuje v hubě a Radku
Bangovi se kvůli němu zapaluje koudel u zadku tak, že vystřelí ze sálu jak
cikán ze sámošky,“ začala blogerka iDnes.cz Lucie Provazníková svůj
nedělní blog. Byl úplně poslední. Obsahoval srovnání textů Ortelu a
výplodů Radka Bangy, který při jeho oceňování demonstrativně odešel ze
sálu a novinářům pak vykládal, že lebka na Ortelově košili je
nacistický symbol a rozvíjel teorie, že zítra tu po Ortelovi bude Hitler.

Provazníková nejprve ocitovala jeho názor, že „Ortel je nácek... Umělec
by měl šířit pozitivní energii, přinášet radost, poselství, povznášet
k něčemu dobrému“, a poté bez dalšího komentáře přiložila text
zpěváka Bangy. Příběh začínající veršem „Jeden černej kluk hledal
takle šuk jakou píču vošuká to mu bylo fuk“, pokračuje setkáním v baru,
po kterém „sotva dveře zavřou už mu hulí péro“.

CELÝ BLOG JE K PŘEČTENÍ ZDE.

Administrátor blogů iDnes.cz jí následně zrušil celý účet.
Zajímavostí je, že tímto administrátorem je Patrik Banga, bývalý redaktor
České televize a bratr zmíněného zpěváka Radka Bangy.

Internetem se začala šířit vlna solidarity se zablokovanou blogerkou. Její
text umístil na svůj web portál Naštvané matky a mnozí jí vyjadřovali
svou podporu. Dokonce i na blozích na iDnes.cz, kde se posměšně vyptávali
administrátora Bangy, jestli je zablokuje také. Vrcholem pak byl fantaskní
příběh, co by se stalo, kdyby vše proběhlo v opačném gardu, tedy že by
Banga vyhrál a Ortel proti tomu vehementně protestoval. Příběh o
rozčílení celé pražské kavárny obsahoval takové momenty jako prokletí
Tomášem Halíkem nebo odsouzení Ortela k smrti zvláštním tribunálem pod
předsednictvím ombudsmanky Anny Šabatové.

O PODPOŘE BLOGERCE PROVAZNÍKOVÉ JSME PSALI ZDE.

Zrušení blogu navíc otevřelo ožehavé téma administrování blogů na
iDnes.cz. Ukázalo se totiž, že redaktor Banga zasahuje do jejich obsahů
mnohem více a případ Lucie Provazníkové zdaleka nebyl jediný. Začalo se
hlásit množství blogerů, známých i neznámých, jež líčili své
zkušenosti s administrátorem, který od svého nástupu výrazně změnil
doposud velmi liberální charakter blogové stránky.

ParlamentníListy.cz se rozhodly umožnit všem, kteří měli se svými
příspěvky na iDnes.cz problém, aby je prezentovaly přímo na našem
portálu. Ohlas byl okamžitý a někteří blogeři dokonce spontánně
projevili ochotu promluvit o poměrech na iDnes.cz. Obsáhlé svědectví vydala
blogerka Milena Poláková.

Za Bangova předchůdce podle ní komunikace s blogery fungovala příkladně, s
administrátorem se dalo dohodnout, když bylo třeba, dokázal blogerům i
poradit, zejména s technickou správou blogu. To se prý radikálně změnilo
ve chvíli, kdy se vrchním administrátorem blogů iDnes.cz stal Patrik Banga,
bývalý redaktor České televize.

„Dnešní vedení administrativy iDnes.cz v čele s panem Patrikem Bangou
jedná s blogery nekompromisně, využívá i lidí, kteří v diskusích jedou
na ‚jejich vlně‘, jako udavače. Díky této ‚filozofii‘ spousta
blogerů končí nebo bylo odejito, stejně jako paní Lucie Provazníková,“
napsala nám.

A popsala vlastní zážitek s příspěvkem, ve kterém chválila prezidenta
Miloše Zemana a pořad Pražská kavárna, ve kterém vystupoval.
Administrátor jí jej okamžitě zablokoval se zdůvodněním, že dělá
reklamu serveru, kde se pořad objevil (tímto serverem byly ParlamentníListy.cz,
pozn. PL.cz). Následovala pozoruhodná konverzace s jednou z administrátorek,
která vytrvale tvrdila, že se v textu objevila nepovolená reklama.

ZDE JE BLOG IDENTIFIKOVANÝ JAKO ZÁVADNÝ.

A takto dopadl na iDnes.cz (http://milenapolakova.blog.idnes.cz/c/569044/neni-prazska-kavarna-jako-prazska-kavarna-o-tom-vas-presvedci-pan-prezident-milos-zeman.html)

Nakonec se ukázalo, že se stížností blogerky na helpdesku bylo dokonce
manipulováno, „záhadně“ z ní vypadla část, ve které upozorňovala na
prakticky totožný příklad „reklamy“, za který nikdo text neblokoval (celou
konverzaci zaslanou blogerkou mají PL.cz k dispozici).

„Co se týká mazaných diskusních příspěvků, tak spíše pod nějakou
záminkou smáznou slušný, leč trefný příspěvek na politické či jiné
téma než příspěvky prudičů a lidí, co hrubě nadávají autorům do
bolševiků, nácků atd,“ píše o další zkušenosti s blogováním na
iDnes.cz. Volnost na této straně je prý téměř bezmezná. „Mě
pravidelně do diskusí hned s vyjetým článkem na veřejnost pronásledují
jedni a ti samí ‚diskutéři‘, kteří mě ihned pouráží, a děje se to
i jiným blogerům. Pokud bych se neovládala a komentovala tyto provokatéry,
měla jsem již jistotu stažení všech mých článků,“ popisuje.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Ruské ministerstvo obrany zveřejnilo video útoků Tu-22M3 na teroristy v
Sýrii

Ministerstvo obrany RF zveřejnilo video útoků bombardérů Tu-22M3 na objekty
radikálů teroristické skupiny Islámský stát u Abu Kamalu.

Video bylo zveřejněno na televizní stanici Zvězda. Ve 43 vteřinovém videu
natočeném z kokpitu jednoho z Tu-22MS je vidět, jak druhé ruské letadlo
shazuje bomby. Cíli se staly opěrné body, shromaždiště živé síly a
obrněná technika teroristů.

„Prostředky objektivní kontroly zaznamenaly zasažení všech určených
cílů. Nad územím Sýrie bombardéry Tu-22M3 kryly stíhací letouny Su-30SM
z letecké základny Hmímín. Po vykonání bojového úkolu se všechna ruská
letadla vrátila na své základny," dodali na ministerstvu.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Hollande, máš měkké koule. Jsi vyřízený. Francie stojí na prahu exploze

„Hollande, jsi vyřízený, mládež je v ulicích!“ křičeli minulý
týden studenti. Může za to jen reforma zákoníku práce? Za vzpourou, jež
vyhřezla minulý týden, stojí také frakce blízká bývalé první
socialistické tajemnici Martině Aubryové. Hollande má podle ní „měkké
koule“. Už dnes se hraje o přežití současné vlády, analyzuje pro
ParlamentníListy.cz publicista Josef Brož.

Na půl milionů Francouzů demonstrovalo po celé zemi v polovině týdne na
výzvu odborářů, studentů a dalších organizací proti reformě pracovního
zákona. Bylo to oficiálně poprvé od vyhlášení prodlouženého
výjimečného stavu. Snad dvacítka měst se zvedla k masivnímu protestu.
Nejvíce manifestujícíh viděla Paříž: 100 000, ale i další města
zaznamenala vysoké počty; Lyon 10 000, Bordeaux: 15 000, Nantes: 15 000,
Rennes: 10 000 a Toulouse: 20 000 manifestantů.

Ozývají se stále silněji hlasy, že Francie stojí na prahu sociální
exploze. Tento týden jsou očekávány další demonstrace, jež mají
vyvrcholit koncem měsíce. Dějiny takových protestů mluví jasně: ve hře
je přežití současné socialistické vlády!

Kameny, slzný plyn, interpelace. Situace připomínala vyhlášení občanské
války. Jenom v Paříži na výzvy odborářů ze CGT, FO a dvacítky
studentských organizací, mezi nimiž nechyběly zásadní UNEF, ale ani FAGE,
Fidl, UNL a SGL, pochodovaly mezi náměstími Republiky a Nation hned tři
průvody na velkých bulvárech. Jejich počet podle organizátorů dosáhl 100
000 účastníků. Na plakátech stálo: „Ne bídě pro mladé!“ a
náměstím šel od úst k ústům slogan: „Hollande, jsi vyřízený,
mládež je v ulicích!“

Republikánská opozice si mne ruce. Ozývají se výroky, které ohlašují
konec vlády, nejen té premiéra Manuela Vallse, ale i konec prezidenta
Françoise Hollanda. Jeho mandát má vypršet oficiálně na jaře příštího
roku. Důvody k nespokojenosti ale vyjadřují zejména na „levici levice“.
Odtud se každopádně ozývá zatím největší hluk. A šeptá se v
zákulisí: „Hollande má měkké koule.“ To měla říct Martine Aubryová
(samozřejmě „off“- mimo záznam) ještě v době, kdy jako bývalá první
tajemnice usilovala o kandidaturu na prezidenta v socialistických primárkách.

Bývalý pravicový premiér Jean-Pierre Raffarin ohlásil na Hollandovu adresu
v ranním interview Europe 1: „Nevidím žádného pilota v letadle!“ Na tom
se shoduje i s bývalým prezidentem a horkým kandidátem na repete v
Elysejském paláci Nicolasem Sarkozym. I když on, Raffarin, dává nyní
přednost kandidátu Alainu Juppému. Sarkozy ve velkém rozhovoru pro list Le
Monde v minulém týdnu pravil: „Je tu nálada konce vlády.“ A k tématu
reformy pracovního zákona sarkasticky dodal: „V nejlepším případě hora
poradí myš.“

Prodloužení výjimečného stavu, snaha o změnu ústavy, v níž by bylo
zakotveno explicitně „zbavení občanství“ v případě terorismu (návrh
historicky z arzenálu krajní pravice), a nakonec liberální reforma
zákoníku práce, jež není nikomu po chuti... Takto vládnou socialisté?
Vláda, na jejímž čele stojí stále socialisté, kteří ovšem pochybují o
samotném termínu, totiž premiér Manuel Valls a ministr hospodářství
Emmanuel Macron tvrdí, že Francie potřebuje reformu. A tvrdí to již dva
roky...

Ale jakou reformu? Prosadí nynější vláda reformu na hřbetě vlastní
strany s podporou opozice? Nebo dojde znovu na sílu gaullistického paragrafu
49-3 (tj. bez potřebné věšiny)? Kdo tím chce otevřít nedůvěru vládě?
Má dnes vláda svých 289 hlasů (a většinu)?

Vzpoura politicky bezmocných?

Nespokojených je mnoho. Hlavním hybatelem odporu proti reformě zákoníku
práce, kterou na svých bedrech nese ministryně práce Myriam El Khomri, jsou
ovšem studentské odbory, respektive Národní svaz francouzských studentů (UNEF).

Všechno to začalo peticí on-line s názvem: „Zákoník práce, ne děkuji“.
Ta dosáhla 8. března – v podvečer manifestace o den později –
závratných 1,2 milionu podpisů. Za ní stojí, upozorňuje
liberálně-levicový večerník Le Monde, převážně bývalí lídři
studentských odborů Caroline De Haasová a Arnauld Champremier-Trigano. Oba
mají za sebou zkušenost z odborů, ale překvapivě i z komunikace ve
vládních pozicích.

Feministka Caroline De Haasová, zakladatelka organizace Osez le féminisme!,
byla členkou kabinetu ministryně Najat Valaudové-Belkacemové v roce 2012,
když tato měla na starosti ženská práva. V minulosti již zažila protesty
proti reformě pracovního zákona pro mladé, (tzv. smlouvy prvního
zaměstnání, CPE), na níž v roce 2006, kdy byla tajemnicí UNEF, vyhořel
premiér Dominique de Villepin. Bývalý místopředseda UNEF Arnauld
Champremier-Trigano stál na čele vzpoury proti reformě důchodů z 90. let,
kterou hodlal pro změnu v roce 1995 prosadit tehdejší premiér Alain Juppé.
Později byl Champremier-Trigano šéfem prezidentské kampaně krajně
levicového kndidáta Jeana-Luca Mélenchona, naposledy pak poradcem Emmanuelle
Cosseové, nynější ekologické ministryně ve Vallsově vládě.

Mezi přímými podporovateli akce, jež získala velmi široký ohlas ve
veřejnosti, jsou i dva další významní aktéři: socialistický poslanec
Pouria Amirshahi a Bruno Julliard, poradce Martine Aubryové, nynější
starostky města Lille. Oba byli na čele UNEF: Amirshahi v letech 1994–1998,
Julliard v letech 2000–2007. Aubryová, jež v poslední době ostře
vystupuje proti vládě i vládnímu projektu zákoníku práce, má své
vlastní důvody. Říkávalo se jí kdysi Madame 35 hodin...

Koncem května vydala starostka Aubryová prohlášení, které podepsali kromě
ní a Julliarda i další politici i univerzitní osobnosti, mezi nimi
například bývalý europoslanec za evropské zelené Daniel-Cohn Bendit,
genetik Axel Kahn, předsedkyně mladých evropských socialistů Laura
Slimaniová nebo sociolog Michel Wieviorka, jenž při své návštěvě Prahy
krátce poté řekl bez obalu: „Martine Aubryová se rozhodla rozbít barák!“
V rozhovoru pro ranní interview rádia Europe 1 neskrýval motivaci ani
poslanec Amirshahi, který již počátkem měsíce ohlásil demonstrativní
odchod z politiky: „Pokud by tato vláda chtěla odejít, vůbec bych si
nestěžoval!“

Vypadá to na první pohled jako „vzpoura politicky bezmocných“. Poslanec
Amirshahi, podobně jako osatní na levici, kteří „rozbíjejí barák“,
tvrdí, že „Hollande zradil Hollanda“. Ve svém programu, jenž kladl
důraz na mládež snad nejvíce, byla řeč i o nezaměstanosti. Ta ale
neklesá, růst stagnuje, a prekarita mladých na trhu práce dosahuje 30 %. A v
novém zákoně se podle mnoha vyjádření vychází vstříct zejména
zaměstnavatelům na úkor zaměstanců.

Hra o čas a kupecké počty

Zákon měl jít původně do rady ministrů minulý týden. Vzpoura, stávky a
hrozicí demonstrace přiměly vládu, aby zatím ustoupila – o krok a o
týdny (na konec měsíce). Éric Woerth, bývalý ministr práce v Sarkozyho
éře, s laškovným úsměvem tvrdí, že jde o „dobrý pravicový zákon“,
nikdo zatím ale neviděl více než první náznaky zákona. Nedostatek v
komunikaci, nebo snad snaha pustit jen vzduch či nějaký první balónek? I
Sarkozy se tím baví, když se ho ptají, zda jeho republikáni zákon
podpoří: „Tak rád bych vám odpověděl, ale nejprve bych potřeboval znát
reformu v její konečné verzi. Text se již několikrát změnil, aniž by byl
přijat radou ministrů. Socialistická strana je hluboce rozdělena a François
Hollande u toho rozdělení jen pasivně asistuje.“ I Sarkozy ale nakonec ví,
že odvahu k takové změně on sám neměl. „Nikdy jsem neměl snahu
dokazovat, že jsem všeho dosáhl. Kdybych si to myslel, nesnažil bych se,
abych byl kandidátem na své následnictví ,“ dodává v rozhovoru.

Nezrušil ani tak flagrantní zákon spjatý s levicí, jakým byl „zákon o
35 hodinách“ týdně. Jeho dávná předkladatelka Martine Aubryová se nyní
oprávněně obává, že ho zruší sami socialisté. Tak daleko to ale zatím
nejde, i když se kolem toho kroužilo při prosazování Macronova zákona,
pojmenovaném po ministru právě před rokem.

Jaké jsou hlavní nedostatky nového zákona? Každý si něco myslí. Hraje se
ale hlavně o čas. Ve hře je mnoho aktérů, jejichž připomínky mají být
„zapracovány“. V tomto duchu mluvil minulý pátek při setkání se
studenty v Matignonském paláci premiér Valls. Vypadá to opravdu jen jako
prázdný manévr, když Valls tvrdí, že hodlá „korigovat, upravovat,
změnit, co se změnit má, odstranit mnohé dvojznačnosti a odpovědět na
otázky nejen zaměstaneckým organizacím, odborům a mládeži, ale v obecné
rovině celé společnosti“. Právě pro mnohé nejasnosti kritizují návrh
snad všichni.

Ekonom Jacques Attali, bývalé socialistické páže éry Françoise
Mitterranda, o jehož radu jako experta usiloval i prezident Sarkozy, ten Attali,
jehož vždy měli mnozí za liberála, míní v levicovém listu Libération,
že největším nedostatkem návrhu zákona je jeho, považte: „ultraliberálnost
a rozkolísanost“, snaha „sabotovat flexiblitu“ tím, že ji za každou
cenu prosazuje. V zákonných návrzích se objevuje snaha o prodloužení
pracovní doby, výjimky ze statutu 35 hodin týdně, snižování odškodného,
odstupného... a další „drobnosti“. Generální sekretáž odborů CGT
Philippe Martinez, jenž proti zákonu brojí nejvíce, se domnívá, že ho
napsali přímo zaměstnavatelé. Co si o něm myslí? „Jen to nejhorší...“
tvrdí v Libération. „Vláda pokračuje stejným způsobem jako ta
předchozí. A co to přináší? Máme nyní šest milionů nezaměstaných,“
hřímá varovně pod knírem.

V jednom z mála posledních rozhovorů, v nichž se prezident Hollande – o
jehož ženách nebylo mimochodem dlouho nic slyšet – k tématu vyjádřil,
byly odpovědi pro veřejnoprávní rádio France Inter. „To, co se počítá,“
řekl. , „není ani tolik, zda jde o zákon levicový, nebo pravicový....
Mám čtrnáct měsíců do konce svého mandátu a nejsem tady od toho, abych
hledal pro někoho nevím jakou libůstku, ale abych jednal... Zaměstnavatelé
firem ode mne chtějí přizpůsobení poměrům a já nevidím důvod, abych
jim to nedal,“ přiznal a dodal měkce soucitněji v hlase: „Doufám, že to
podpoří vznik tolik žádaných pracovních míst.“

Zvítězí kupecké počty, nebo ideologie? Padne vláda? Kolik bude
protestujících ve francouzských ulicích příště?

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Ministerstvo obrany vybralo 50 nejlepších nápadů pro názvy nejnovějších
zbraní

Na webových stránkách rezortu odstartovala finální etapa výběru názvů
pro bojový laserový komplex, rakety s plochou dráhou letu s malorozměrovým
jaderným zařízením a bezpilotní podvodní přístroj.

Zatím v hlasování týkajícím se názvu vedou Paprsek a Zajíček.
Nejpopulárnější varianty pro podvodní dron jsou Poseidon a Jelec jesen а
pro okřídlenou raketu — Překvápko a Zeus.

Speciální servis pro příjem návrhů týkajících se názvů byl zahájen
na webových stránkách Ministerstva obrany 1. března. Za uplynulou dobu je
navštívilo více než 870 uživatelů, z nichž třetina připadá na cizince.
Celkem bylo nabídnuto více než 245 tisíc variant.

Nejnovější ruské zbraně prezentoval v projevu k Federálnímu
shromáždění Vladimir Putin. Informoval o mezikontinentální balistické
raketě Sarmat, vysoce přesném leteckém raketovém komplexu Kinžál,
raketovém komplexu strategického účelu Avangard a také o dalších nových
druzích strategických zbraní, které zatím nemají název. Rovněž tehdy
prezident navrhl, aby byla uspořádána soutěž o výběr názvů pro nové
systémy.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Jezdil po světě, nikdy si nic nevydělal. Informace o Čechovi, kterého
zadrželi Turci

Smutný pohublý chlapík v těžké depresi. Tak popisuje třicetiletého
Miroslava Farkase, jehož minulý týden zatkli Turci na hranici s Irákem,
reportérka časopisu Týden Pavlína Wolfová. S Farkasem se setkala před
šesti týdny v Praze. Muž byl společně s Markétou Všelichovou obviněn z
terorismu - on údajně bojuje po boku kurdských separatistů, ona prý zase
rekrutovala dobrovolníky do války.

Wolfová popisuje, že Farkas si na rozhovor přinesl mimo jiné svůj syrský
deník, jenž chce v budoucnu vydat knižně. Hemží se to v něm tvrdými
pěstmi smrti i krvavými mračny. Zápisky se týkaly jeho sedmiměsíčního
pobytu v první frontové linii syrské války od prosince 2015 do července
2016. Tehdy působil po boku kurdských milicí YPG. Jeho syrská mise však
podle jeho slov nebyla první, bojoval prý již ve francouzské cizinecké
legii či pomáhal po zemětřesení na Haiti.

„Musíme rozhovor dokončit co nejrychleji, nejpozději do měsíce, do dvou,
protože znovu odjíždím do Sýrie. Neřeknu kdy, jen naznačím, že s
přáteli Kurdy jsem samozřejmě ve spojení pomocí šifrovaných zpráv a že
mě budou čekat,“ říkal podle Wolfové tichým hlasem. "Vypadal vyčerpaně
a tvrdil, že po přechodnou dobu, kterou nyní tráví v Praze, si
přivydělává opravou aut," dodává.

MF Dnes pak ve svém dnešním vydání přinesla slova Farkasova otce, jenž
žije v Milešovicích na Vyškovsku. Sem se rodina Farkasova přistěhovala
před jedenácti lety z Třebíče. Miroslava Farkase místní moc neznali,
neboť se již před pěti lety odstěhoval do podnájmu v Brně a střídavě
žil na cestách a s přítelkyní u Prahy. Zadržení je však nepřekvapilo.
Jeden z Farkasových vrstevníků například uvedl, že Miroslav měl probémy
už dříve. "S nikým se moc nekamarádil, nikdo z rodiny se tady s místními
moc nedruží,“ uvedl.

Farkasův otec pak MF Dnes uvedl, že oficiální zprávy o synově zadržení
nemá. „Z ministerstva ani odjinud nemám žádné zprávy. O jejich
zadržení mi přišli říct kamarádi, víc jsem se dočetl na Facebooku,“
řekl. Právník mu prý radil, ať zatím v jakékoli aktivitě vyčká. Má
prý strach, ani se moc nevyspí. "Pospávám tak nějak průběžně po
chvilkách celý den,“ dodává muž, jenž zprávy poslouchá jen v rádiu a
sleduje Facebook. Přes něj byl právě v kontaktu se svým synem.

„Už dřív jezdil po světě a pomáhal, většinou jako dobrovolník, takže
si nikdy nic moc nevydělal. Na Haiti stavěl studny, byl v Maroku a různě.
Splnil si tím svůj sen,“ popisuje svého syna. Drogy u něj v současné
době vylučuje.

„Věřím, že to dopadne dobře a vrátí se domů. Synovi držím pěsti v
tom, co dělá,“ uzavřel Farkas.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Zeman? To je snad nějaká psychická nemoc, to nemůže dělat zdravý člověk,
řekla Miroslava Němcová, zasypaná květinami

ROZHOVOR Žádný prezident civilizované země nesmí část společnosti,
která proti němu protestuje, nazvat chudáčky, říká poslankyně za ODS
Miroslava Němcová, která včera dostala stovky květin za svůj protestní
odchod při inauguračním projevu prezidenta Miloše Zemana z Pražského hradu
po jeho útoku na média.. „Jeho výrok jen stvrzuje, že prezident se
vzdává jakékoli ambice být tím, kdo bude společnost držet pohromadě, a
naopak mu vyhovuje, když ty lidi neustále uráží, neustále je rozděluje a
staví jedny proti druhým. Skoro bych řekla, že to je nějaká psychická
nemoc, to nemůže dělat zdravý člověk,“ míní bývalá předsedkyně
Poslanecké sněmovny.

Dostala jste záplavu květin od občanů za to, že jste odmítla poslouchat
útoky na média při inauguračním projevu prezidenta a jako první na protest
odešla z Vladislavského sálu. Už se vám v minulosti stalo, aby voliči
takovým způsobem ocenili váš politický postoj?

Určitě se mi v minulosti stalo, že mi někdo konkrétní za nějaký názor
nebo postoj ve Sněmovně poděkoval. Ale tohle bylo výjimečné, přišly nám
stovky poděkování, stovky e-mailů od lidí, kteří cítí po tom dění na
Pražském hradě bezradnost, co dělat dál, protože očekávali, že
prezident republiky se bude opravdu snažit společnost spojovat, obzvlášť po
jeho druhém zvolení. Doufali, že prezident pochopí, že rozdělování
společnosti už je dost a že se k tomu postaví jako státník. A když se
ukázalo, že hlava státu opět začíná společnost dělit, nepobouřilo to
jen mne, ale z toho, co se pak rozpoutalo, je vidět, že podobný názor nebo
zděšení z prezidentova projevu nastal i ve společnosti. Takže v tomto
ohledu byla pro mne ta reakce občanů naprosto výjimečná.

Nemrzelo vás, že vaši kolegové z ODS vás na Pražském hradě
nenásledovali? Ze sálu odešli hned po vás někteří nezávislí senátoři
a řada poslanců, především z TOP 09 i někteří z KDU-ČSL. S jakou
reakcí na váš odchod jste se setkala ve vašem poslaneckém klubu ODS?

S velmi pozitivní. Oni to většinou chápali jako já, věděli, že tento
inaugurační projev prezidenta nebyl projev státníka, jsou také
přesvědčeni, že prezident nemůže dělit společnost a nabourávat její
jednotu tak, jak to dělá. Všichni jsme z toho byli zkoprnělí, ale každý
prostě reaguje nějak jinak. V tom nebyly žádné kalkulace ani z mé strany,
ani z jejich strany. Mně nevadilo, že jsem odcházela a další z ODS nešli
se mnou, protože respektuji to, že každý v sobě ty dojmy skládá jinak a
reaguje jinak. U mne se to začalo skládat opravdu od počátku, když
prezident začal mluvit o těch zlých podnikatelích, což je pan Bakala,
přitom zapomněl mluvit o trestně stíhaném předsedovi vlády, o svém
čínském poradci, který je teď vyšetřován, nebo o panu Nejedlém, nad
kterým visí spousta otazníků. To byl první moment. Druhý moment
přicházel s útokem na média, ten se u pana prezidenta stále opakuje. Jeho
dělení společnosti je strašně negativní a nevím, kdo to kdy dá dohromady.
Vím, že to trápilo i mé kolegy. Ale nevadí mi, že se také nezvedli a
neodešli. To nebylo nějaké předem zrežírované představení, kdy bychom
se dohodli na nějakém postupu, každý z nás na to reagoval po svém.

Útoky na média, novináře, na svobodu slova a nezávislost médií, což je
považováno za útok na demokracii, vyvolaly velké pobouření i ve
společnosti. Konaly se demonstrace nejen v Praze, ale i v řadě dalších
měst po celé republice, studenti dokonce na protest proti útoku na média
stávkovali. Co jste pak říkala na to, že prezident Miloš Zeman nazval
protestující v ulicích „chudáčky“?

Nemám na to slov. Je to něco, co by žádný prezident civilizované země
proti části společnosti nesměl použít, protože je třeba si vážit i
lidí, kteří mají odlišný názor, je třeba s nimi vést nějakou
komunikaci. Ale jak chcete vést komunikaci s někým, komu řeknete, ty jsi
chudáček, protože nesdílíš mé názory? To pak komunikace končí. A
prezident republiky nemá větší úkol a větší ambici než to, aby držel
soudržnost celé společnosti. Nejhorší, co se může stát, je to, že se na
krev pohádáme, že budou rozdělené rodiny, že budou rozdělené různé
skupiny, třeba Praha a venkov apod. Z toho přece nemůže nic dobrého vzejít.
Jeho výrok jen stvrzuje, že prezident se vzdává jakékoli ambice být tím,
kdo bude společnost držet pohromadě, a naopak mu vyhovuje, když ty lidi
neustále uráží, neustále je rozděluje a staví jedny proti druhým. Skoro
bych řekla, že to nějaká psychická nemoc, to nemůže dělat zdravý
člověk.

Také předávání Českých lvů se stalo happeningem proti prezidentu
Zemanovi, účastníci slavnostního aktu se vyjadřovali kriticky k jeho
útokům na média, především na Českou televizi. Vzápětí došlo k tomu,
že polostátní firma ČEZ vypověděla sponzorskou smlouvu se světově
uznávaným karlovarským filmovým festivalem. Nechci být paranoidní, ale
nemůže to mít souvislost s kritickými postoji režisérů, herců a
scénáristů k prezidentovi?

Umělecká část společnosti je vždycky citlivější na všechny projevy, je
emotivnější. Když jsou podobné slavnostní příležitosti ve všech
zemích světa, od amerických Oskarů počínaje až po berlínské Medvědy,
filmový festival v Cannes nebo divadelní festivaly konče, tak umělecká
vrstva dává najevo své názory. Podobně se to stalo i na Českých lvech. A
těžko říci, zda to má nějakou souvislost s odřeknutím sponzoringu na
karlovarský festival. Taky mě napadlo, že je to nějaká odveta za to, že si
herci dovolili kritizovat hlavu státu, ale důkaz na to nikdo nemá, takže se
mohu mýlit. Ale není to dobrý signál, protože tři měsíce do zahájení
festivalu je dost krátká doba, i když sponzor má právo si rozmyslet, zda
chce nebo nechce akci sponzorovat. Ale myslím si, že sponzor, který
dlouhodobě podporuje takhle prestižní světově uznávanou událost, kterou
se Česká republika chlubí, by měl vědět, do jakých svízelů přivede
organizátory. Měl jim své rozhodnutí ukončit spolupráci oznámit třeba
před půl rokem, aby se snáze připravili, aby dokázali na změnu reagovat.
Tohle je nůž na krku.

Jak vnímáte útočnou kampaň proti České televizi ze strany majitele TV
Barrandov Jaromíra Soukupa? Přitom je to právě jeho televize, s kterou
zahájila Rada pro rozhlasové a televizní vysílání správní řízení
kvůli podezření z neobjektivity a nevyváženosti pořadů, které moderuje
právě Soukup. Má to podle vás nějakou souvislost s politiky, kteří se
objevují pravidelně v jeho pořadech, jako například prezident Miloš Zeman
nebo šéf SPD Tomio Okamura?

Myslím, že je tam přímá souvislost mezi panem Soukupem a zejména panem
prezidentem. Prezident dává najevo, že Českou televizi neuznává, protože
veškerá svá sdělení pravidelně, snad každý týden, nevím, já se na to
nedívám, dává právě jen této televizi. A v tomto duchu přejímá názory
prezidenta i pan Soukup, protože on z toho samozřejmě profituje, když
dostává v pravidelném interview vyjádření hlavy státu. Svou roli hraje i
přetahovaná o diváky, byť je to hodně špinavá hra.

Boj v ulicích za nezávislost veřejnoprávních médií je jedna věc, ale
otázkou je, jestli není třeba změnit i legislativu, aby Česká televize i
Český rozhlas byly skutečně nezávislé na politicích. Platforma Svobodu
médiím, v níž je členem i Syndikát novinářů, upozorňuje, že je třeba
přijmout určité pojistky, aby žádná politická síla nemohla ovládat
veřejnoprávní média. Myslíte si, že je potřeba změna legislativy, třeba
způsob volby Rady České televize a Rady Českého rozhlasu, jak bylo
zakotveno v návrhu zákona, který předložilo v minulém volebním období
Ministerstvo kultury, ale který neprošel?

Nemyslím, že problém je jen ve způsobu navrhování členů Rad. Zákon měl
přinést změnu v tom, že navrhovat členy do těchto rad budou jiné subjekty,
ale konečná volba by zůstala na Poslanecké sněmovně. Jde o to, abychom si
uvědomili změněnou mediální mapu v naší zemi, kdy po roce 2013 velkou
část vlivných tištěných médií, tím myslím MF Dnes a Lidové noviny,
převzal Andrej Babiš pod svou kontrolu. Musíme si uvědomit, že ve chvíli,
kdy by veřejnoprávní média byla okleštěna, bylo by to velmi nebezpečné z
hlediska kontroly nad tím, jak stát funguje. Nezávislá veřejnoprávní
média potřebujeme k tomu, abychom žili ve skutečně svobodné, normálně
fungující demokratické zemi. Já tedy nevidím nově navrhovaný způsob
volby za zásadně lepší než ten dnešní. Současný způsob, jak volíme
členy rady, znamená, že politické strany musí být schopny se i v
Poslanecké sněmovně ubránit snahám na ovládání médií. A věřím, že
pokud to nedokáží a budou si myslet, že budou pány situace, tak je nakonec
protest lidi umravní, takže pochopí, že takhle ovládnout média nemohou.

Útoky některých politiků na některá média, na některé pořady nebo na
konkrétní novináře jsou někdy dost drsné. Třeba současný premiér v
demisi Andrej Babiš nazval novináře České televize zkorumpovanou pakáží,
Tomio Okamura už mluví i o zkorumpovaných otázkách, jednoho reportéra
České televize, který mu pokládal zcela legitimní dotazy, dokonce nazval
ksindlem. Neobáváte se, že pokud budou politici dál vyvolávat nenávist
vůči médiím, může to skončit jako na Slovensku i vraždou novináře?

Mluvila jsem v souvislosti s prezidentem, že vyvolávání nenávisti ve
společnosti je to nejnebezpečnější, co může nastat, a stejné je to i ve
vztahu k médiím. V kontextu Slovenska, byť si musíme počkat na výsledek
vyšetřování, vidíme, kam nenávist vede. A to je to poslední, co bychom si
přáli. Já doufám, že k něčemu takovému u nás nedojde, že si snad
všichni uvědomí, kromě pana Okamury, tam to nečekám, že to, čemu
říkám demokratický provoz země, jsou na jedné straně demokratické
instituce a vedle toho média, která zprostředkovávají informace mezi tím,
co se ve státě děje, k těm, kteří ty informace potřebují, tj. občanům.
A aby to zprostředkování informací a svobodných názorů mohlo probíhat,
nemůže být žádná strana okřikována, nemůže být devastována
žurnalistika jako celek. Vidím, že někteří politici se tak chovají a tím
dělají tu nejhorší službu své zemi.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Advokátka Praljaka odhalila podrobnosti z jednací síně ICTY

Odsouzený Mezinárodním tribunálem pro bývalou Jugoslávii generál
bosenských Chorvatů Slobodan Praljak zemřel po pokusu o sebevraždu v
jednací síni soudu, uvádí agentura Nina s odkazem na zdroj.

Podle jeho informací generál zemřel v nemocnici.

Dnes Odvolací komora Mezinárodního tribunálu pro bývalou Jugoslávii
potvrdila rozsudek z roku 2013, kdy ho soud odsoudil k 20 letům odnětí
svobody. Při soudním řízení vstal a začal křičet, že není vojenský
zločinec a „opovrženě odmítá" verdikt.

Jedna z advokátek Praljaka Natasa Favo Ivanovicová pro Sputnik Srbija
okomentovala tuto situaci.

Ivanovic: Opravdu si vůbec neumím představit, jak je to možné, že někdo
může do jednací síně pronést jed.

Ano, ale nic jsem neviděla, protože k tomu došlo za mými zády.

Jaký byl v poslední době jeho psychický stav?

Nebyli jsme s ním moc často v přímém kontaktu. Byl velmi vděčný klient.
Nikdy nás neotravoval, že nepotřebuje žádnou právní pomoc. Ráno jsem ho
v jednací síni viděla pouze při pozdravu.

Přitom někdo vykřikl, že vypil jed?

Já, protože se mi zdálo, že to řekl. Informovala jsem soudce, co řekl, aby
ihned reagovali. Ale teď nemůžu s jistotou říci, že to opravdu řekl, nebo
se mi to jen zdálo.

To, k čemu došlo dnes, před sedmi dny během vynesení verdiktu Ratka
Mladiće, co se dělo během soudu nad Milosevićem, když ho přerušili a
vypli mikrofon. Tohle všechno nesmí probíhat v mezinárodním trestním soudu.
Myslím si, že tyto události dostatečně ukazují, jak soud pracuje. A
takový názor mám i já.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Fotbalová graffiti se objevila na domech v Moskvě

Graffiti s fotbalisty se objevila na fasádech domů na Nikitském bulváru a
Zapeckém Valu v Moskvě 220 dnů před zahájením Mistrovství světa ve
fotbale 2018 v Rusku.

Graffiti malují umělci street artu zvláštní technikou a abstraktním
způsobem spojují umění a téma sportu. Někteří obyvatelé v obrazech
poznali skutečné fotbalisty, ale autoři oznámili, že nejsou zobrazeni
skuteční hráči.

Fotbalová graffity se v Moskvě objevila již dříve, u stadionu Tušino byla
na žádost občanů ozdobena stěna jednoho z dep metra.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Joch s Markvartem u jednoho stolu a padla silná slova: Turecko už nás jako
NATO málem dvakrát zatáhlo do svého sporu. Je potřeba nahlas říct...

„Důležité jsou pro nás vztahy se sousedními zeměmi. Ale máme plakat nad
smutným osudem Sýrie? Kde jedna polovina lidí nenávidí tu druhou a
vzájemně se zabíjejí?“ ptal se v Debatním klubu o zahraniční politice
ředitel Občanského institutu Roman Joch. Jeho oponent Petr Markvart namítal,
že bez zahraniční a bezpečnostní eurounijní a atlantické zahraniční
politiky by to tam nikdy tak daleko nezašlo. „Nemůžeme zanedbávat tuhle
část světa. Protože pak se jejich problémy stanou našimi problémy. A oni
už se s tou vlnou migrantů pomalu našimi problémy stávají. A to je jen
taková ouverturka, co se teď děje. V subsaharské Africe se potenciálně
může dát do pohybu nepředstavitelné množství lidí,“ varoval.

Je Česká republika suverénním státem, který dělá vlastní zahraniční
politiku? To bylo téma Debatního klubu, jehož se zúčastnili ředitel
Občanského institutu Roman Joch a Petr Markvart, který působí v leteckém
průmyslu jako konzultant pro země západní Afriky. Jaký je cíl naší
zahraniční politiky? Zeptal se na úvod Joch. „Jak řekl bývalý německý
kancléř Konrad Adenauer, o tom, jak budeme žít, rozhoduje politika vnitřní,
a o tom, zda vůbec přežijeme, politika zahraniční. Takže cílem naší
zahraniční politiky má být zajištění našeho přežití. Nejenom
fyzického jako lidé, abychom nebyli zničeni. Ale přežití našeho konceptu
spravedlnosti. Primární je zachování toho režimu, ve kterém lze svobodně
a bezpečně společensky konverzovat o tom, kterým směrem chceme jít. To
znamená liberální demokracie. Nebo jakéhokoliv režimu, kde je možná
svobodná konverzace o tom, co je vlastně správné a spravedlivé a co si jako
politická společnost vybereme,“ vysvětlil Joch.

Důležité jsou vztahy se sousedními zeměmi

Za posledních 25 let se toho podle něj v naší zahraniční politice více
povedlo, než nepovedlo. „První, co je důležité v zahraniční politice,
je mít přátelské vztahy se sousedními zeměmi. A to se víceméně povedlo.
Což byla velká chyba první československé republiky, která až na jednu
výjimku neměla dobré vztahy se sousedy. Teď máme dobré vztahy se
Slovenskem, Polskem, Německem, Rakouskem i Maďarskem, se kterým sice přímo
nesousedíme, ale je to v podstatě sousední země,“ uvedl.

Naše zvolené politické reprezentace se rozhodly, že nebudeme neutrální
zemí, ale členy širších společenství – Evropské unie a NATO. „Člověk
na to může mít různý názor. Ale pokud nebyla žádná vláda, která by
otevřeně řekla, že máme vystoupit z EU i NATO... Osobně nejsem pro
vystoupení ani z jedné, ani z druhé. Myslím, že jejich význam by se neměl
přeceňovat a bude klesat. Proto pro mě z toho vyplývá hlavní priorita. A
tou je udržovat intenzivnější vztahy než doposud s hlavní a nám
mentalitou blízkou regionální mocností, kterou je Polsko. Měli bychom se
soustředit na zvýraznění a utužení vztahů s Polskou republikou,“
domníval se Joch.

Není v našem zájmu rozpad EU

Rozpadne se Evropská unie? „Nevím. V našem zájmu prozatím není, aby se
rozpadla. Kdyby se tak stalo, pravděpodobně by to zvýšilo vliv těch
hlavních hráčů – Německa, Francie. Nedomnívám se, že bychom si měli
přát rozpad EU. Možná to tak ale skončí, uvidíme. Žijeme v
turbulentních dobách. Klidné období čtvrtstoletí po listopadu 1989
nenávratně skončilo. Myslím, že význam Spojených států pro nás, pro
Evropu, hlavně pro střední Evropu, bude klesat. Neměli bychom všechna naše
vajíčka dát do jednoho košíčku s názvem USA. Spojené státy se budou
orientovat na jiné části světa – pokud vůbec na nějaké – než na
Evropu. Jednoznačně mi z toho vychází posílení středoevropské
spolupráce se Slovenskem, Maďarskem a hlavně s Polskem,“ konstatoval
ředitel Občanského institutu.

Většinu těchto tezí schvaloval i Petr Markvart, pouze se zamyslel, zda se
dosáhlo opravdu úspěchů či spíše neúspěchů. „Českou republiku
definujme jako suverénní stát, který se do jisté míry musí podřídit
společné zahraniční politice. Jako ekonomika otevřená a na export
orientovaná hodnotí svoje zahraniční vztahy a zájmy především
ekonomickými vývozními zájmy. A samozřejmě i dovozními, protože z
důvodu energetické závislosti si nemůžeme dovolit uzavřít se před
kýmkoli,“ konstatoval.

Velké blízkovýchodní tažení. A jak to dopadlo?

Česká republika a její zahraniční politika by měly podle něj reagovat na
to, že svět se z unipolárního, jak jsme ho definovali, s vrcholy ve
Spojených státech a Evropské unii – stal multipolárním. „Reagovala na
to i nová koncepce české zahraniční politiky z roku 2015. Předtím se tyto
koncepce jen opisovaly a kosmeticky upravovaly. Tentokrát se tato multipolarita
dostala až do koncepce české zahraniční politiky. Což je změna proti
předchozím, které definovaly svět a opíraly se výhradně o eurounijní a
alianční část. Myslím, že česká zahraniční politika musí pružně
reagovat na to, jak se mění svět a jak se překresluje geopolitická mapa,“
sdělil.

Poté se Markvart dotkl svého, jak řekl, oblíbeného tématu. „Posledních
15 let jsme byli svědky velkého blízkovýchodního tažení, které bylo
motivované surovinově energeticky. Existuje tam velký střet mezi koncepcí
bohatých států Zálivu a těmi ostatními. Tady jsme v praxi mohli vidět
společnou zahraniční politiku a alianční zahraniční politiku. A jak to
všechno vlastně dopadlo?“ zeptal se Markvart.

V Sýrii a Iráku vidíme krach zahraniční politiky USA a EU

Libye je podle něj nyní země, kde neexistuje pevná státní struktura, v
Sýrii k tomu neměli daleko. „Jenom kvůli tomu, že Libye šla půl roku
předtím, Syřané mohli vidět, jak v praxi vypadá takové tažení za
prosazení práv a demokracie. A řekli – tohleto my nechceme,“ upozornil.
„Odpovídal jsem Američanům, proč se Asad v Sýrii tak drží. Řekl jsem:
Podívejte se na Libyi. Tu ten Syřan vidí. I kdyby to byl tak brutální
diktátor, jak o něm tvrdíte, tak by se udržel velmi snadno, protože než
tento zmar a bezvládí je pro ně lepší jakékoliv jiné řešení... V
Sýrii a Iráku vidíme krach společné zahraniční politiky jak EU, tak USA.
To, co tam vzniklo, se jim hrubě nepovedlo,“ uvedl.

„Myslím, že je tu dnes už hodně lidí, kteří se domnívají, že tato
tažení, která si berou do štítu heslo lidských práv a demokracie, jsou
vlastně falešná. Že to není pravda a jde o jiné věci. A výsledek,
kterého je potom dosaženo, je hanebný. Když se podíváte na deklarované
cíle a co pak z toho vzniklo. V tomto prostředí je zahraniční politika
České republiky jako člena Evropské unie v zásadě pozitivní. Dostali jsme
se z plenek naivního boření všeho, co bylo, do období, kdy pragmaticky
zkoumáme, kterou cestou půjdeme,“ ozřejmil Markvart.

Máme se spíše snažit o dobré vztahy s Rakouskem, než řešit Sýrii a
Libyi

„Nedomnívám se, že by Blízký východ pro nás měl být nějakou
prioritou. To jsou pro nás vztahy se sousedy. Máme se snažit spíše o
vylepšení vztahů s Rakouskem, než řešit problémy Libye a Sýrie.
Souhlasím i s tím, že zahraniční politika amerického prezidenta Obamy za
dobu působení v úřadu byla katastrofálně špatná. Vůči různým
regionům včetně Blízkého východu. Některé západní země – nikoli my
– intervenovaly v Libyi, skončilo to špatně. Jsou země, ve kterých
žádná západní země neintervenovala, například Sýrie, skončilo to také
špatně. Nedomnívám se, že v syrské občanské válce bychom měli mít
nějakého favorita. Pokud jde o Blízký východ, je náš jediný zájem, aby
nafta, ropa byla levná. Můžeme ji kupovat víceméně od kohokoliv, nám je
jedno, jaký režim tam vládne. Podstatné je, abychom nebyli úplně závislí
na jednom zdroji energie. Naším zájmem je, aby zdroje energie byly
diverzifikované, aby bylo co nejvíce prodejců, od kterých bychom mohli
kupovat. Hlavně aby ty suroviny byly levné,“ konstatoval Roman Joch.

Na Blízkém východě jsou podle něj nejpraktičtější tradiční monarchie
typu jordánské a marocké. „Pokud bychom tedy měli něco exportovat do
arabského islámského světa, tak ne demokracii, ale tradicionalistickou
monarchii. To je asi pro nás ten nejlepší režim v daném regionu,“
domnívá se. Upozornil na bezpečnostní závazky vůči ostatním zemím NATO.
„To znamená, že útok na Klatovy nebo Kaunas je v podstatě to samé. Na
toto jsme dali čestné slovo. Vůči žádné zemi Blízkého východu nemáme
takovéto závazky,“ zmínil Joch.

Neměli bychom přehodnotit vztahy s Tureckem?

Ovšem s jednou výjimkou, a tou je Turecko, které je členem NATO. „Otázkou
je, zda bychom neměli toto přehodnotit. Dali jsme slovo Turecku s určitým
typem režimu. A je otázka, zda je tento režim v Turecku stále, nebo je to
už něco jiného. Seriózně by mělo být na pořadu dne, abychom zvážili,
zda závazek vůči Turecku myslíme vážně, nebo ne. A pokud ne, je to nutné
říci otevřeně všem, i Turkům. Zatím neumím odhadnout, jak daleko zajde
současný turecký prezident,“ vysvětlil ředitel Občanského institutu.

Odmítám představu, že by čeští vojáci měli chránit jižní hranici
Turecka

Markvart nadšeně souhlasil. „Aniž bych chtěl zpochybňovat roli NATO jako
celku, pro mě se teď stává nejproblematičtější dnešní role Turecka. A
vůbec vzhledem ke krizím v Iráku a Sýrii, kde sehrává velmi kontroverzní
roli. Jak z jednotlivých případů vyplývá, Turecko se nás už dvakrát
snažilo zatáhnout jako Alianci do svého sporu – jednou se Sýrií, podruhé
s Ruskou federací. Naprosto odmítám představu, že by čeští vojáci měli
jít chránit jižní tureckou hranici,“ sdělil.

Tuto možnost považuje za naprosto bizarní. „Z hlediska režimu, který v
Turecku vládne. Spoléhám na sekularistickou část turecké společnosti i na
silné turecké ozbrojené síly, i když byly předmětem jakési čistky,
která nedávno proběhla. Protože to je ta nejsekulárnější část turecké
společnosti. Odtamtud přicházejí závažné signály, které musí každá
turecká politická reprezentace brát v úvahu. Pokud je na zřetel brát
nebude, je tam možný jakýkoliv další vývoj,“ upozornil Markvart.

Obchodujme hlavně s Unií. To umíme

Pak se debata stočila na zahraniční obchod. S kým hlavně obchodovat. Joch
upozorňoval, že z valné části obchodujeme s Evropskou unií, to umíme a
tomu bychom se měli i nadále prioritně věnovat. Markvart prohlásil, že je
velkým zastáncem naší otevřené politiky vůči třetímu světu, zejména
vůči zemím Asie, subsaharské Afriky, Jižní Ameriky. „Blízký východ je
dnes v podstatě válčiště. Česká zahraniční politika nemá sílu se na
něm vlastní mocí prosadit. Ale má sílu z hlediska diplomacie. Podívejte,
že český zastupitelský úřad je jediný z unijních a aliančních, který
zůstal otevřený v Damašku,“ upozornil.

Sýrie: Polovina lidí tam nenávidí druhou polovinu a vzájemně se zabíjejí

„Tento fakt bych nepřeceňoval. Pomohlo nám to nějak? Pomohlo to Sýrii?“
ptal se nesouhlasně Joch. „Dnes je Česká republika vnímaná prostými
Syřany jako jediná země, která je nezradila a nevykašlala se na ně,“
odpovídal Markvart. „Je to hezké, že tam máme ambasádu. Nejsem pro to,
abychom ji stáhli. Ale můžeme nějak obchodovat se Sýrií, která je
rozvrácená občanskou válkou? Nemůžeme nijak. Polovina lidí tam nenávidí
druhou polovinu lidí a vzájemně se zabíjejí,“ ohodnotil tamní situaci
Roman Joch.

Markvart si myslí, že to tak není, podle něj jde o bojůvky naverbovaných
žoldáků, kteří terorizují civilní obyvatelstvo. Joch však namítá, že
Sýrie není důležitou zemí pro českou zahraniční politiku. „Přál bych
si, aby tam boje přestaly, aby skončilo zabíjení. Ale občanská válka tam
trvá už pět let. Čím dříve ta válka skončí, tím lépe. Aspoň nebudou
ti chudáci umírat. Ale my to nezpůsobíme, ani tomu nezabráníme,“ mínil.

Má EU společnou zahraniční a bezpečnostní politiku?

„Nebýt ale společné bezpečnostní a zahraniční politiky, tak by to nikdy
nedošlo tak daleko, protože Evropská unie...,“ nadechl se Markvart k
delší větě, kterou Joch přerušil prohlášením: „Evropská unie nemá
žádnou společnou zahraniční bezpečnostní politiku. Jsou to jen proklamace,
ale prakticky žádná není.“ Markvart oponoval: „No, trošku má, protože
sankce, které byly vyhlášeny proti Syrské arabské republice už v květnu
2011, byly výrazem společné zahraniční a bezpečnostní politiky. Vzešly z
dohody ministrů zahraničních věcí členských zemí Evropské unie. Za
Českou republiku to byl Karel Schwarzenberg. Nerad bych ho však za Sýrii
kritizoval, protože naopak po všechny ty časy, kdy na něj různí jestřábi
útočili a chtěli, aby to zavřel v tom Damašku a poslal Filippiovou domů,
pro mě paradoxně říkal – Ne, v té Sýrii je to jinak, vy se všichni
mýlíte. Přesto se Česká republika stala součástí sankcí vůči Sýrii,
které zahrnují i sankce na lety syrských aerolinií či na syrské banky,“
upozornil Markvart.

Máme plakat nad smutným osudem Sýrie?

„Máme ale plakat nad smutným osudem Sýrie? Je pro nás Sýrie důležitá?
Domnívám se, že v arabském islámském světě jsou pro nás důležité
tradiční monarchie, jako jsou Jordánsko, Maroko, kde mají relativně mírné
vládce na poměry v regionu. Jejich přežití by nás mělo zajímat. Ale
jestli v Sýrii vládne Asad, nebo někdo jiný? Domnívám se, že bychom měli
obchodovat se zeměmi bývalého třetího světa, jako jsou Jižní Korea nebo
Tchajwan. To jsou země, které mají zajímavou ekonomiku, mají u nás
podstatné investice. Je tam vláda zákona, nemusíme se bát, že by nám
režim znárodnil naše investice. V subsaharské Africe nevím. Tam nevidím
jediný takový případ. A velice se obávám o Jihoafrickou republiku. Bojím
se, že situace bělošské menšiny bude čím dále tím smutnější a
možná nás časem bude čekat humanitární intervence do Jihoafrické
republiky, abychom zachránili přeživší bělochy,“ konstatoval Joch.

V celé Africe jsou Číňani

Markvart upozornil, že v celé Africe jsou Číňani. „Jde jim o energetické
zdroje. Ostatně i Evropě jde o energetické zdroje. Nedomnívám se, že
bychom měli být laxní k subsaharské Africe. Jenom taková poznámka, země,
která je považovaná za nejchudší zemi subsaharské Afriky, Mosambik, má
potenciál stát se třetím největším vývozcem zkapalněného zemního
plynu. Nemůžeme zanedbávat tuhle část světa. Protože pak se jejich
problémy stanou našimi problémy. A oni už se s tou vlnou migrantů pomalu
našimi problémy stávají. A to je jen taková ouverturka, co se teď děje. V
subsaharské Africe se potenciálně může dát do pohybu nepředstavitelné
množství lidí. Pojďme se dohodnout na tom, že jako Česká republika i
Evropská unie bychom měli mít zájem na tom, aby se poměry v Africe, na
Blízkém východě, kdekoli jsou zóny napětí, aby se zlepšovaly a lidé
neměli potřebu a tendenci někam migrovat. Aby se mohli usadit u sebe doma,
byť ve skromnějších poměrech,“ uzavřel Markvart.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Poslanec Národní rady: Slovensko soucítí s Ruskem i bez prezidenta

Poslanec Národní rady Slovenské republiky za stranu SMER-SD a předseda
výboru ČNR pro evropské záležitosti Luboš Blaha kondoloval Rusům v
souvislosti s tragédií v Kemerovu a vyjádřil nepochopení ohledně reakce
prezidenta SR na tuto zprávu.

Požár ve čtyřpatrovém obchodním centru Zimní višeň v Kemerovu vypukl v
neděli. V důsledku požáru podle posledních údajů zemřelo 64 lidí, z
nichž 41 je dětí. Ve středu byl v Rusku vyhlášen státní smutek.

V textu Blaha kondoluje ruskému národu a oznamuje, že bez ohledu na reakci
prezidenta Andreje Kisky Slovensko soucítí s Ruskem i bez něho.

Ve středu Kiska požádal ministerstvo zahraničních věcí o vysvětlení,
proč Slovensko nevyhostilo ruské diplomaty v reakci na otravu agenta Sergeje
Skripala v Británii, jako to udělali slovenští partneři v EU a V4.
Prezident očekával tvrdší akci vůči vyhoštění diplomatů ze státu.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Úpadek a dekadence, popsal dnešní stav Jan Veleba. Trump prý může lidi
probudit, jako kdysi Gorbačov

Z PROFILŮ Senátor Jan Veleba zase jednou usedl k počítači a jal se
odpovídat na otázky čtenářů serveru ParlamentníListy.cz. Zareagoval také
na dotaz či spíše poznámku paní Stanislavy Timkové, která se podivovala
nad tím, co strašného se dnes děje s naší společností – především
se studenty, s Českou televizí a s některými politiky.

Paní Timková na úvod poděkovala Velebovi za to, co dělá. Liší se tím
prý od nemalé části dnešní společnosti. „Ten hnus a špína, co se
děje, je něco tak nepředstavitelného. Přeci se musí něco změnit. Takto
to přece nemůže jít dál. Vzpomínám si na proslov pana Zemana, tehdy
ještě prognostika v roce 1989. Teď studenti, kteří tuto dobu vůbec
nezažili, vyvěšuji vlajky, sprostě nadávají a vůbec chovají se jako
spodina této společnosti, spolu s herci a tzv. politiky,“ napsala
senátorovi dáma.

Které politiky má na mysli? Třeba Miroslavu Němcovou nebo Petra Pitharta.
Tihle lidé by prý měli uklidňovat vášně ve společnosti a místo toho je,
podle paní Timkové, přiživují. Olej do ohně údajně přilívá i Česká
televize. „Už by se s tím mělo něco dělat,“ uzavřela čtenářka.

Další otázky a odpovědi najdete zde

„Současný stav je úpadek a dekadence a silně mně připomíná v mnoha
ohledech situaci před listopadem 1989, kterou si velmi dobře pamatuji. Tehdy
jsme všichni, kdo vnímali a přemýšleli, věděli, že tak to nemůže jít
dál, že se něco musí stát. A to bez rozdílu, jestli byl člověk
bezpartijní nebo člen KSČ. Nevěděli jsme jenom, co se stane a kdy se to
stane. A už vůbec ne, že se celý systém zhroutí jak domek z karet,“
zahájil Veleba.

Dnes jsme na tom prý hodně podobně, jen nám nevládne komunistická strana,
takže další vývoj bude trochu jiný. Za naprosto zásadní považuje
vítězství Donalda Trumpa v amerických prezidentských volbách. Tento muž
bude pro dnešní svět znamenat totéž, co v 80. letech minulého století
znamenal Michail Gorbačov v čele Sovětského svazu.

„Já osobně věřím v hlas lidu, který zatím není slyšet, který zatím
je schován v mlčící většině, který se ovšem probudí a pak se herci,
Němcová, Pithart a spol. nebudou stačit divit. Věřím tomu a jsem o tom
přesvědčen, neboť takhle to dál jít opravdu nemůže,“ uzavřel Veleba.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
V Kyjevě vytkli polskému ministrovi zahraničí sledování ruské televize

Ředitel ukrajinského Institutu národní památky Vladimir Vjatrovič
zkritizoval oznámení polského ministra zahraničních věcí Witolda
Waszczykowského o zákazu vjezdu do jeho země pro osoby, které zaujímají
antipolskou pozici.

Ve čtvrtek Waszczykowski oznámil, že do Polska nebudou vpouštěni „lidé,
kteří demonstrativně oblékají uniformy 14. granátnická divize SS".
Vjatrovič oznámil, že považuje toto kritérium za velice zvláštní.

„Možná se pan ministr díval moc dlouho na ruskou televizi a představuje si,
že po Kyjevě chodí lidi v uniformách SS," řekl ve vysílání televizního
kanálu 112.

Také vedoucí Institutu národní památky obvinil Polsko z rozdmýchávání
problémů a démonizace Ukrajinců.

Na Ukrajině se opakovaně děly incidenty antipolského charakteru, vykonané
místními nacionalisty. Ve Lvovské oblasti byl odpálen památník Poláků,
zabitých esesáky divize Galičina (útvar z Ukrajinců, který bojoval na
straně nacistického Německa) v roce 1944. Druhý akt vandalismu byl
zaznamenán v Kyjevské oblasti, kde neznámí pachatelé pomalovali symboly
divize 14. granátnická divize SS památník na polském hřbitově. Polské
MZV reagovalo na oba případy protestními nótami, ukrajinští diplomaté
také odsoudili činnost vandalů.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Assange: Clintonová byla klíčovou postavou v rozpadu Libye

Šéfredaktor WikiLeaks hovořil v exkluzivním interview pro RT o svém
životě v dobrovolném vězení, o úloze FBI v americkém prezidentském
zápase a o účasti Clintonové v libyjské válce.

RT: V posledním týdnu předvolebního zápasu se rozhodla FBI pokračovat ve
vyšetřování činnosti Hillary Clintonové. Co by to mohlo znamenat?

Jualian Assange: Z dějin FBI je jasné, že se stala de facto politickou
policií Ameriky. Kdy poslal tento rezort do demise šéfa CIA a dokázal, že
sděloval tajnou informaci své milence, dal tím na srozuměnou, že
nedotknutelné osoby nejsou. FBI se vždy snaží to ukázat: nikdo z vás nám
neunikne. Hillary Clintonová však vyšetřování úspěšně čelila, což
vyvolávalo nespokojenost příslušníků FBI, protože dělala z nich „slabochy".

Kromě toho jsme zveřejnili dopisy Johna Podesty. Je to vedoucí
předvolebního štábu Clintonové. Všechny tyto dopisy pojí jeden společný
rys. Je v nich hodně řečí o praxi „zaplať a zúčastni se". Její
podstata spočívá v tom, že mnohé státy, soukromé osoby a korporace
dostávají výměnou za peníze zvláštní privilegia.

Kvůli tomu a kvůli pokusům ututlat skandál spojený s korespondencí
Clintonové jako ministryně zahraničí, tlak na FBI se zvýšil.

Proč Hillary Clintonová s tak okázalým elánem přijala ničení Libye?

A nejde jen o to, že v Libyi je levná ropa. Clintonová si myslela, že bude
moci využít svržení Kaddáfího a libyjské vlády ve svůj prospěch v
době voleb prezidenta USA. Koncem roku 2011 byl pro Hillary Clintonovou
sestaven služební dokument pod titulkem Libyjská chronologie, v němž bylo
důsledně rozepsáno, jak hrála Clintonová klíčovou roli v ničení
libyjského státu.

Libye je středomořskou zemí a fakticky byla zátkou v africké láhvi. Lidé,
kteří se chtěli zachránit před africkými problémy, ať už se jednalo o
ekonomické problémy nebo občanské války, se do Evropy neměli možnost
dostat, neboť přístup k moři kontrolovala Libye. Ještě během první
poloviny roku 2011 Kaddáfí říkal: „O čem ti Evropané přemýšlejí,
když útočí na Libyi? Vždyť to přivede k tomu, že Evropu zasáhne vlna
migrantů a džihádistů z Afriky." Přesně to se stalo.

Co se stane, pokud opustíte ekvádorské velvyslanectví?

Lidé se často ptají, jak takovou izolaci snášíte.Jednou z nejlepších
vlastností člověka je to, že se umí ke všemu přizpůsobit. Lze říci,
že je to i ta nejhorší vlastnost. Lidé se přizpůsobují k nespravedlivosti,
smiřují se se zneužíváním, a dokonce se sami k němu uchylují. Zvykají
si i na nuzné podmínky a ty tak nekončí. Lze říci, že jsem k tomuto
systému přivykl. Tak teď vypadá můj svět.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Gray odmítl nabídku Trumpa na obsazení postu ministra financí USA

Americký podnikatel Jonathan Gray odmítl nabídku zvoleného prezidenta USA
Donalda Trumpa obsadit post ministra financí v jeho administrativě, informoval
ve středu portál CNNMoney.com.

Podle něj byl Gray, vedoucí realitní divize v Blackstone Group, jedním ze
dvou hlavních kandidátů na post hlavy ministerstva financí.

„Měli jsme se zvoleným prezidentem úžasnou schůzku s všestrannou
diskuzí. Byla to pro mě velká čest, že jsem byl kandidátem na post
ministra financí, mám však ještě hodně práce v Blackstone," řekl Gray v
rozhovoru pro CNNMoney.

Jak uvádí tento portál, tento zvrat událostí může otevřít cestu na post
ministra financí bývalému bankéři v investiční bance Goldman Sachs
Stevenu Mnuchinu.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Prodej vstupenek svědčí o tom, že na MS přijede do Ruska mnoho cizinců

Frekvence prodeje vstupenek svědčí o tom, že do Ruska na Mistrovství světa
ve fotbale FIFA 2018 přijede velké množství zahraničních návštěvníků,
řekl generální ředitel organizačního výboru Rusko 2018 Alexej Sorokin
během cesty do Nižního Novgorodu, uvádí Sputnik.

„Nepochybujeme o tom, že mistrovství světa se bude konat v komfortní a
bezpečné atmosféře. Celkově podle frekvence prodeje vstupenek vidíme, že
bude velké množství zahraničních návštěvníků," řekl Sorokin
novinářům.

Podle jeho slov je pro zahraniční návštěvníky uděláno velmi mnoho:
především je organizována bezplatná doprava mezi městy a kyvadlová
doprava z letiště do centra města. Je také zavedena kontrola cen v hotelech.

Mistrovství světa ve fotbale se bude konat od 14. června do 15. července
2018 v 11 městech RF.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Média: U Horlivky se pod palbu ukrajinských vojáků dostali novináři z DLR,
Ruska a Číny

Novináři z DLR, Ruska a Číny se dostali pod palbu ukrajinských ozbrojených
sil nedaleko Horlivky, informuje Doněcká zpravodajská agentura.

Podle informace zpravodaje RIA Novosti z místa událostí je možné, že v
okolí obce Zajcevo, kde se právě bojuje, se mohla nacházet skupina ruských
novinářů.

Podle jeho slov je tu v současné době slyšet intenzívní střelbu a
vybuchují tu granáty.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Umírněný islám neexistuje. A evropské země diskriminují muslimky! Erdogan
vystoupil s bouřlivým projevem

Turecký prezident Recep Tayyip Erdogan podnikl verbální výpad na adresu „umírněného
islámu“. Podle Erdogana termín „umírněný islám“, který se často
používá na Západě, slouží pouze k oslabování islámu jako takového
namísto toho, aby jej odlišil od muslimských extremistů. Původ termínu „umírněný
islám“ Erdogan spatřuje v západním světě.

„Už zase tady někdo vytahuje výraz umírněného islámu. Patent na
umírněný islám patří Západu. Neexistuje umírněný a neumírněný
islám. Islám je jen jeden. Cílem užívání takovýchto výrazů je pouze
oslabit islám,“ cituje Erdogana turecký anglojazyčný server Daily Sabah.
Podle serveru Erdogan svá slova jasně směřoval na adresu saúdskoarabského
korunního prince Mohammada bin Salmana, který termín použil. Stalo se tak ve
čtvrtek 9. listopadu na mezinárodní konferenci ženských podnikatelek,
pořádané Radou pro ženskou solidaritu (Women’s Solidarity Council) v
Ankaře.

„Oni nám říkají, abychom se navrátili k modernímu islámu. Ale jsou to
oni, kdo stále ještě zakazují ženám řídit například automobil. Je snad
taková věc součástí islámu?“ řekl Erdogan v jasném výpadu na adresu
saúdského prince. O jeho slovech informuje i turecký web Hurriyetdailynews.

Jak informuje Daily Sabah, Erdogan ve svém projevu rovněž kritizoval
diskriminaci namířenou proti muslimským ženám. K té podle něj dochází v
evropských zemích v důsledku toho, že členské země Evropské unie
postupně přikročují k zakazování pokrývek hlavy. „Pokrývky hlavy jsou
postupně zakazovány na veřejnosti ve státech Evropské unie. Představuje to
pokus, jak znepřístupnit muslimským ženám vstupovat do společenského
života,“ postěžoval si Erdogan. „Snahy o to, uvěznit muslimské ženy v
jejich domovech, se šíří jako virus,“ doplnil.

„V současnosti většina muslimských zemí aktivně zamezuje muslimským
ženám pracovat a získat vzdělání. Ti, kteří nás poučují o lidských
právech, naneštěstí jásají v situaci, kdy je základní lidské právo
pošlapáváno v jejich vlastních zemích,“ upřesnil svá slova turecký
prezident.

Erdogan rovněž zmínil, že Turecko jen na uprchlíky ze Sýrie a Iráku
utratilo 30 miliard dolarů (více než 657 miliard korun), zatímco Evropská
unie přijala závazek dát na uprchlíky šest miliard eur (153 miliard korun),
ale zatím. na jejich podporu vydala jen 800 milionů eur (přibližně 20
miliard korun). „Zatímco rozvinuté země hledají mír a komfort za
použití striktních bezpečnostních opatření za vysokými zdmi, Turecko
přijalo miliony lidí nezávisle na jejich etnickém původu, náboženství,
jazyce a vyznání,“ doplnil.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Babiš v úterý představí Zemanovi plány na obsazení jednotlivých
ministerstev

Předseda hnutí ANO Andrej Babiš v úterý seznámí Zemana s návrhy na
jednotlivé ministry v menšinové vládě, kterou sestavuje. Při schůzce na
Pražském hradě budou oba politici mluvit i o termínech jmenování Babiše
premiérem a následném jmenování celého menšinového kabinetu ANO.

Přesné obsazení kabinetu dosud Babiš odmítal veřejně komentovat. O
víkendu na svém facebookovém profilu pouze uvedl, že mu zbývá obsadit
ministerstvo školství, u ostatních resortů měl jasno.

Dříve předseda ANO uvedl, že by ve vládě měli pokračovat dosavadní
ministři ANO, tedy životního prostředí Richard Brabec, dopravy Dan Ťok,
obrany Martin Stropnický, spravedlnosti Robert Pelikán a pro místní rozvoj
Karla Šlechtová. Ne všichni ale podle něj zůstanou na stejném ministerstvu.
Spekulovalo se o tom, že ministryní financí by se měla stát dosavadní
náměstkyně Alena Schillerová.

Zeman předsedu ANO po říjnových volbách pověřil jednáním o sestavení
vlády. Babiš poté oznámil, že bude chtít vytvořit menšinový kabinet ANO
doplněný o nestraníky. Zdůvodňuje to tím, že ostatní strany odmítají
uzavřít s ANO vládní koalici. Některé ze sněmovních stran ale uvedly,
že s nimi ANO o vzniku společné vlády vůbec nejednalo.

Současná vláda Bohuslava Sobotky (ČSSD) ve středu podá demisi, poté bude
možné formálně jmenovat kabinet nový. Prezident minulý týden uvedl, že
Babiše pravděpodobně jmenuje premiérem 6. prosince. Poté se chce sejít s
jednotlivými kandidáty na ministry, vládu jako celek by mohl jmenovat 15.
prosince. Pokud by Zeman tyto termíny zachoval, patrně by to zkomplikovalo
českou účast na pravidelném summitu EU, který se koná 14. a 15. prosince a
měl by se věnovat mimo jiné vyjednávání o odchodu Británie z Unie a o
budoucnosti zbývající sedmadvacítky.

Kabinet má po jmenování 30 dnů, aby požádal sněmovnu o důvěru. Pokud by
Babiš tuto lhůtu využil celou, připadlo by hlasování na období kolem
prvního kola prezidentských voleb.

Babiš uvedl, že se bude snažit získat podporu ostatních sněmovních stran
pro svůj kabinet, přesvědčit je chce i tím, že do programového
prohlášení vlády hodlá zahrnout body z programů ostatních subjektů.
Žádné uskupení v dolní komoře parlamentu ale zatím ANO přímou podporu
neslíbilo. Pouze KSČM uvedla, že je za určitých podmínek připravena
menšinový kabinet tolerovat.

Pokud by Babišova vláda důvěru ve sněmovně nezískala, bude nutné
sestavit nový kabinet. Zeman už dříve oznámil, že by tvorbou další
vlády pověřil opět Babiše.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Kancelář ukrajinského prezidenta uvedla jména hlavních kandidátů na
úřad premiéra

Šéf kanceláře ukrajinského prezidenta Boris Ložkin prohlásil, že
hlavními kandidáty na úřad premiéra jsou – ministryně financí Natalja
Jaresková a předseda Nejvyšší rady Volodymyr Hrojsman.

Kromě toho podotkl, že zatím mu není nic známo o nějakých definitivních
rozhodnutích ohledně kandidatury.

„V pondělí nebo úterý budou probíhat aktivní konzultace, a poté bude
jasné, jestli bude vytvořena nová koalice premiéra Hrojsmana nebo premiérky
Jaresková. Třetí kandidát se podle mého názoru neobjeví", řekl Ložkin.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní