Question:
Nářez od komunisty Ondráčka: Kecy Halíka a povalečů z kaváren mi jsou
ukradené. Jako většině lidí. V USA zatýkali stoupence Clintonové. "Havloidi"
nekřičí, asi ještě nedostali nové noty

ROZHOVOR „Ta mediální masáž, ty zmanipulované průzkumy veřejného
mínění a to hraní si na elity, které všemu rozumějí a proto mají právo
nám říkat, co si máme myslet – se prostě už zajídají,“ popisuje
situaci po volbě amerického prezidenta poslanec KSČM Zdeněk Ondráček.
Podle něj byla volba prezidenta v USA ryze záležitostí Američanů, a tak
nevidí sebemenší důvod, proč by se měl z výsledku radovat nebo smutnit.

Lze předpokládat, že se svět po vítězství Donalda Trumpa v amerických
prezidentských volbách určitým způsobem změní? Radujete se vy osobně z
výsledku hlasování? V čem pro vás vzbuzuje rozhodnutí amerických voličů
naději, a v čem naopak strach?

Ano, to předpokládat lze. Je jen otázkou jak, v čem a zda to bude pro svět
přínosem, nebo naopak pohromou. Volba prezidenta v USA je ryze jejich
záležitost a nevidím sebemenší důvod, proč bych se měl z výsledku, tedy
z výhry nebo prohry toho či onoho, radovat nebo smutnit. Americký volič
rozhodl a nám nezbývá než to respektovat a snažit se, aby vzájemné vztahy
mezi našimi národy byly na přijatelné, vzájemně vyvážené úrovni. Tak
tomu podle mě doposud není a Česká republika, respektive její političtí
představitelé, si hrají na sluhy, lokaje a předhánějí se, kdo více ohne
svůj hřbet. Mimochodem – to, abychom měli přátelské vztahy, neplatí jen
pro nás a USA, ale pro všechny státy světa.

Naději vidím v tom, že Donald Trump nebude dělat tak válečnickou politiku,
jakou dělali předchozí prezidenti, byť se tvářili, že jsou demokraté.
Jenže ten jejich export demokracie stál životy desetitisíců a statisíců
lidí na celém světě. Strach by mohl nastat, kdyby se Sorosovi a další
válečnické pakáži podařilo přesvědčit Trumpa, že je třeba vykopat
válečnou sekeru. Jako optimista budu věřit, že k tomu nedojde.

Po celém světě se šíří názory, které u nás reprezentuje například
Tomáš Halík. Tvrdí, že vítězství Donalda Trumpa pro něj byl šok, a že
je to tím, že nevzdělaní lidé jsou manipulovatelní. Prý nejsou schopni
vnímat fakta, propadají se do nenávisti v důsledku nechuti k uprchlíkům,
homosexuálům a komukoliv odlišnému. Jenže další názorový proud říká,
že politici tak dlouho vnucovali lidem něco, co nechtějí, ať už se jedná
o práva menšin anebo toleranci k imigrantům, že už těchto názorů mají
dost. Kdo má pravdu?

Škoda, že pana Halíka z toho šoku neklepla pepka. Ne, vážně. Kecy pana
Halíka a dalších povalečů z kaváren mi jsou ukradené a jsem rád, že to
mám stejně jako většina našich spoluobčanů. Ta mediální masáž, ty
zmanipulované průzkumy veřejného mínění a to hraní si na elity, které
všemu rozumějí a proto mají právo nám říkat, co si máme myslet – se
prostě už zajídají. Není to vzpoura nevzdělaných lidí, právě naopak,
je to vzpoura rozumu. Prostě se ukazuje, že lidé už mají dost všech těch
nechutných exhibic homosexuálů a dalších menšin, stejně tak jako těch
několika blbečků z televizních reklam.

Lidé chtějí žít život, o kterém si mohou z větší části rozhodovat
sami a ne jen přežívat a čekat, co komu odpadne od stolu. U nás mají tu
výhodu, že mnozí znají, co to je žít v důstojných podmínkách, kdy si
byli téměř všichni rovni, byť to mnozí nechtějí slyšet nebo to
zesměšňují.

Blíží se volby v Německu, ve Francii i v Rakousku. Do jaké míry může
nastat, že kandidáty typu Trump budou volit i lidé v Evropě? Bude politický
mainstream přinucen otočit kormidlo?

To, jak se vyvíjí situace – zejména ta bezpečnostní – v západní
Evropě, dává předtuchu, že lidé začnou volit ty politiky, kteří jim
budou nabízet jednoduchá a rychlá řešení jejich problémů. To je ta
lepší varianta, že to bude formou voleb. Druhá varianta je, že to budou
samozvaní vůdci a půjde to rovnou z ulice, a to přes dlažební kostky a tak.
V každém případě to bude znamenat nárůst nacionalismu a xenofobie, což
může v konečném důsledku vést až v rozpad neslavné EU. Současné
vedení EU totiž ještě nepochopilo, že v evropské lodi je díra, loď
nabírá vodu a čára ponoru je již blízko. Na palubách vyšších tříd se
stále tančí. Když tak někdy vidím ty no-go zóny, mám důvodnou obavu,
aby to neskončilo třeba občanskou válkou.

V USA se objevily bitky a protesty, protože spousta lidí nedokáže přijmout
osobnost nového prezidenta. A nemusíme chodit daleko – i u nás určitá
vrstva společnosti prezidenta Miloše Zemana snad až nenávidí. Může
skončit situace násilím v ulicích?

Tak zaprvé. Ti protestující v některých městech USA jsou dobře placeni,
aby protestovali. Stoupenci demokratické kandidátky přece mohou demokraticky
vyjádřit, že nesouhlasí s demokratickou volbou protikandidáta a pokud
nebude u moci demokratka, tak májí právo užít i násilí. To je americké
pojetí demokracie. Mám ale informace, že tamní policie už pozatýkala
několik desítek demonstrujících, kteří po policistech házeli pyrotechniku.
Trochu jsem očekával, že naši „havloidi“ budou křičet o policejní
zvůli, ale zatím mlčí. Asi se ještě nevzpamatovali z té volby Donalda
Trumpa nebo ještě nedostali nové noty, jak mají nyní reagovat.

Když si vzpomeneme na to, jak bylo veřejné mínění směrováno ještě
před dvěma lety, nebylo vůbec přijatelné přistupovat k složitému
problému migrace způsobem, jaký teď zcela otevřeně prosazuje Trump. Jakou
odezvu můžeme v tomto směru očekávat v Evropě a v ČR?

Migrace je globální problém, který nebude snadné vyřešit a v podstatě
ani vyřešit nejde. Ta současná vlna, která postihuje a pustoší Evropu,
má dvě příčiny. První z nich je kolonialismus západních států vůči
zemím v Africe, kdy to tam desítky let ekonomicky plundrovali a obyvatelé
těch postižených zemí nyní cítí oprávněnou potřebu jít do té Evropy,
do těch zemí, jejichž jazyk ovládají. Cílovými zeměmi jsou třeba
Francie, Anglie, Španělsko či Nizozemí.

Druhou příčinou pak je snaha o nesmyslný export amerického pojetí
demokracie a vyvolaná řada barevných revolucí. Tady jsou hlavním viníkem
zejména USA a další vazalské státy. Vše to vojensky zastřešuje
válečnický pakt NATO, jehož jsme bohužel také členy a tak máme i svůj
podíl na tom vývoji tam. Ve jménu demokracie se neštítíme ani lží.
Nějakého toho teroristu si za oceánem sami vychováme, to aby bylo s kým a
proti komu bojovat. Ve vedených konfliktech není důležitý výsledek, ale to,
že se všem stranám dodávají zbraně a oni za ně platí. Do takovýchto
válkou zmítaných zemí pak stačilo dát jen impuls, že Evropa má
otevřenou náruč a hloupá slova Frau Merkel „My to zvládneme“ – to
nás dovedlo tam, kde jsme. Ti chytřejší už vědí, že to nezvládneme, a
tak se na různých místech znovu začínají stavět zdi a ploty. Ty to však
nevyřeší.

V době sčítání výsledků hlasů při volbě amerického prezidenta to
vypadalo, jako by Českou televizi výsledek zcela překvapil. Jak zvládají
informovat o volbě lídra světové velmoci média, ať už veřejnoprávní
nebo soukromá? Myslíte si, že postupně zkusí hledat jiný přístup, že
nebudou tolik proimigrační a podobně? Začnou být shovívavější i vůči
názorům, které hlásají například nulovou toleranci vůči menšinám či
imigrantům?

O České televizi, kvalitě a nezávislosti jejího vysílání, nemám valné
mínění. Pro mě je jejich zpravodajství novinářská žumpa a ta se plně
projevila právě i při komentování voleb v USA. V době, kdy informace
obletí svět v řádech vteřin, kdy jsme měli možnost vidět přímé
přenosy amerických TV a aktuální počty hlasů pro kandidáty, u nás byla
tato čísla o desítky nižší a komentátoři stále říkali, že se to
ještě může změnit. Velice zajímavé byly i výběry komentátorů ve
studiu, kdy jakoby náhodou všichni stranili Hillary Clintonové a osočovali
Donalda Trumpa. O to zábavnější byly jejich výrazy, kdy už bylo jasné,
že Trump bude dalším prezidentem USA. To mi přišlo, že žvýkají citrón
a docela jsem jim to i přál.

Jak jsem již zmínil, nevěnoval jsem volbě prezidenta USA žádnou
mimořádnou pozornost a tak vlastně ani nevím, jak informovaly ostatní
soukromé televizní stanice. Jednostranná propaganda, lži a nenávist, kterou
média šíří, však naučila mnoho lidí vyhledávat si informace i jinde,
což je dobře. Ukazuje se tak, že nejsme národ hlupáků, které si může
někdo vodit jak ovce. Nevěřím, že se média v brzké době změní a že
začnou vysílat objektivní a vyvážené zpravodajství. Podívejte se jen na
příklad toho, že veškeré dění vládnoucích stran komentují zejména
zástupci dvou marginálních pravicových politických stran, zatímco
představitelé KSČM, jako nejsilnější opoziční strany v Parlamentu, tuto
možnost dostávají jen sporadicky.

Trump vysílal poměrně pozitivní signály vůči Rusku, vyjádřil se i k
dění v Sýrii. Řada republikánů má ale postoj odmítavý. Jaký postoj
převáží, a jaký byste si přál, aby převážil? Mimochodem, v Moldavsku a
v Bulharsku teď vyhráli proruští kandidáti. Spousta lidí na Ukrajině se
bojí toho, že směr politiky USA bude spíš orientovaný na vnitrostátní
problémy USA…

Pro mě nejsou důležitá slova a signály, ale až činy. Barack Obama, když
kandidoval a stal se prezidentem, tak také říkal, že zruší americkou
věznici Guantánamo na Kubě, a kde je výsledek na konci jeho druhého
volebního období? Samozřejmě Trumpovy výroky směrem k Rusku, ale i k
Ukrajině či dokonce k Srbsku vnímám, musím říci, že si jich vážím,
ale až další doba ukáže, jak byly vážně myšleny a zda se promění i v
činy. Sama možná víte, že se o dění na Ukrajině, zejména na Donbase,
zajímám a že jsem tato území jen v letošním roce již dvakrát
navštívil. Velmi bych proto uvítal, kdyby USA a Rusko našly společnou řeč
a podařilo se přimět obě strany ke klidu zbraní a k trvalému míru v této
oblasti. Jedině tak se mohou začít naplňovat dohody uzavřené v Minsku.

O prezidentských volbách v Moldávii i v Bulharsku samozřejmě vím. Vůbec
však nechápu, proč média musí spekulovat o tom, zda nový prezident
Moldávie Igor Dodon nebo nový prezident Bulharska Rumena Radeva jsou tzv.
proruští či prozápadní. Proč si stále myslíme, že západní politika je
správná a ta východní, chcete-li ruská nebo čínská, špatná? Nemůže
to být právě naopak? Myslím, že obě zmiňované země mají po rozpadu
SSSR, resp. východního bloku mnoho svých vnitřních problémů, které je
třeba řešit. Pokud k tomu volba nových prezidentů přispěje, tak to bude
jedině dobře a je přece úplně jedno, zda je prezident tzv. proruský či
prozápadní. Politika je jen jedna, dobrá anebo špatná, a o tom hodnocení
rozhoduje volič. Je více než zřejmé, že ani jeden z nich to nebude mít ve
své funkce snadné. Oběma přeji úspěch, stejně tak jako lidem daných
zemí, které jsem obě několikrát osobně navštívil.

Ve čtvrtek vzpomeneme na 17. listopad 1989. Zkusme situaci u nás shrnout:
Když Václav Havel říkal, že musí pravda a láska zvítězit nad lží a
nenávistí, kdo u nás momentálně šíří pravdu a kdo tady lže? Kdo
šíří společenské smíření a kdo nenávist?

Jestli po sedmadvaceti letech a totálním rozkradení téměř veškerého
národního bohatství ještě někdo věří na ty kecy o pravdě a lásce, tak
mi ho je líto. Lásky, přátelství, ale i vzájemné úcty a ohleduplnosti je
mezi lidmi stále méně, svoje místo si našla zloba a nenávist. A pravda? Ta
se u nás dá dokonce i koupit. Někdy přemýšlím, zda je vůbec pravdivý
ten nápis na prezidentské vlajce. Ano, zkusme situaci u nás shrnout. Článek
7 Ústavy říká, že stát dbá o šetrné využívání přírodních zdrojů
a ochranu přírodního bohatství. A realita? Vodu vlastní Němci, Francouzi,
Španělé a Italové. Uhlí jsme doslova darovali Bakalovi a mafiánům z
Mostecké uhelné, zemní plyn a ropu vlastní Komárek, a takto bych mohl
pokračovat ve výčtu dalších několik řádků. Jediné, co nám ti šíbři
neprodali nebo neukradli pod nosem, je vzduch, ale možná to bude jen proto,
že na to ještě nepřišli. Jestli se tedy chystáte slavit 17. listopad, tak
já osobně jedině jako Mezinárodní den studenstva.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Zákon o hanobení Zemana? „Prase, prase, prase, no ty krávo.“ A
vyjádřila se i TV hvězda

Nápad šesti desítek poslanců zejména z ČSSD, KSČM, ANO a hnutí Úsvit
znovuzavést trestný čin hanobení hlavy státu, za něž by podle navržené
novely trestního zákona hrozilo až roční vězení, vzbudilo na sociálních
sítích pobouření.

Asi nejčastěji zaznívá, že by se podobný zákon měl vztahovat i na
prezidenta Miloše Zemana, který se svými výroky a chováním sám dopouští
hanobení. „Rok vězení za hanobení prezidenta? To by Zeman & spol. museli
dostat nejmíň doživotí,“ myslí si šéfredaktor webu Lupa.cz David
Slížek.

„Je ve vlastním zájmu Miloše Zemana, aby se to nikdy neschválilo. On sám
by byl v konfliktu se zákonem minimálně jednou týdně,“ tuší předseda
TOP 09 Miroslav Kalousek.

Publicista Ján Simkanič by zavedl pro poslance zákon definující trestný
čin poslaneckého hanobení zdravého rozumu. Novinář Respektu Petr
Třešňák navrhuje přidat rovnou i zákaz hanobení čínského a ruského
prezidenta, ať těch novel není moc. „Na státních úřadech by měli
preventivně vyhubit všechny mouchy. Aby nesraly, kam nemají,“ lakonicky
konstatoval komentátor Alexandr Mitrofanov.

Ironickou poznámkou přispěl do debaty i analytik think-tanku Evropské
hodnoty Jakub Janda. „To by bylo skvělý mít zákon trestající
zesměšňování prezidenta republiky, jak teď navrhlo asi šedesát poslanců.
První rok natvrdo dostane výrobce becherovky, druhý místní pobočka FSB a
třetí si rozdělí napůl pan 48 s panem mluvčím. Když už, tak pořádně,“
zveřejnil Janda na Twitteru.

Neskutečná drzost

„Šedesát českých poslanců chce vrátit trestný čin hanobení prezidenta
republiky, no ty krávo, vole, císařpán je vůl,“ ulevil si vysokoškolský
pedagog a odborník na analýzu dat Josef Šlerka. „Bolševici, náckové, ANO
a ČSSD bok po boku chtějí trestat lidi jedním rokem vězení za kritiku
prezidenta. Neskutečná drzost,“ zuří redaktor Respektu Ondřej Kundra.

Ředitel Knihovny Václava Havla Michael Žantovský nadhodil, že „poslanec
Ondráček navrhuje rok vězení za hanobení prezidenta. Asi se mu stýská po
mlácení studentů v listopadu 1989.“

„Takže za ‚prase, prase, prase‘ dostanu tři roky?“ ujišťuje se
novinář Petr Kamberský, který se tímto způsobem před časem vyjádřil o
prezidentu Zemanovi. „Stejně jsem nejvíc zvědavej, jak mi budou u soudu
dokazovat, že pan prezident není reptiliánský šulin,“ přemítá
aktivista Jaroslav Cerman. „Prezident je píča. Doufám, že ten zákon
nebude retrospektivní,“ věří Michael Mareš, novinář píší pro Forbes.

Herečka a zpěvačka Nikol Štíbrová zdůraznila, že sice „nechce prznit
výchovu, rok v cele zní skvěle, ale ‚snižování vážnosti prezidenta a
rušení výkonu jeho pravomoci‘ by možná vyřešila prohibice“.

Jako komunistická ochrana papalášů

Mnozí poukazují rovněž na to, že novelou trestního zákona se vracíme
zpátky do komunistické minulosti. Jako třeba sociálnědemokratický poslanec
Jiří Pospíšil: „Nápad části poslanců zavést znovu trestný čin
hanobení hlavy státu zavání návratem ke komunistické ochraně papalášů.
Stačí trestnost pomluvy.“

Podle aktivisty Karla Patáka se jedná o další krok zpátky k Rusku. „Nicméně
v článku je alespoň seznam našich poslanců, kteří namísto toho, aby
řešili poklesky, lži a fauly Zemana, usilují o to, aby mohl být ještě
více hovadem, které může vše. To je totiž další cílený krok, který
umožní Zemanovi a jeho suitě silněji rozdělovat společnost, a o to jim
všem společně jde. Čím víc budeme fragmentovaní, tím snadněji pak
uchopí moc...,“ obává se Paták.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Kyjev zastavil dodávky vody pro LLR

Ukrajinský podnik Luganskoje eněrgetičeskoje objediněnije odpojil První
přečerpávací stanici, která zajišťuje vodu pro samozvanou Luhanskou
lidovou republiku, stojí ve zprávě podniku na Facebooku.

Příčinou pro odpojení se stal dluh Popasňanského vodního kanálu za
elektrickou energii. Zmiňuje se, že dluh činí téměř 5,8 milionu dolarů a
neustále roste.

„Dluh přitom vznikl kvůli LLR, jelikož 90 % vody, kterou vodní kanály
získávají, je dodáváno na nekontrolované území," prohlásili ve
společnosti.

Podle informací podniku se dluh za elektrickou energii stal také příčinou
odpojování Svatovského a Kremenského vodního kanálu.

V LLR přitom prohlásili, že nemají vůči Ukrajině žádné dluhy za
elektrickou energii. V Luhansku připustili, že Popasňaský vodní kanál má
dluhy vůči ukrajinskému podniku, ale LLR k tomu nemá žádný vztah.

Kyjev v květnu kvůli dluhům už přestal zásobovat vodou území, která
nemá pod kontrolou přes Popasňaský vodní kanál. V několika obcích
republiky museli přistoupit k režimu mimořádné situace.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Mezinárodní konflikt mezi ČR a Řeckem. Jde o uprchlíky

Řekové v únoru a březnu opakovaně nepovolili vstup českému styčnému
imigračnímu důstojníkovi do tzv. hotspotů, tedy registračních středisek
pro uprchlíky, která má na svém území. Češi tak nemají šanci
monitorovat, koho a jakým způsobem Řekové přijímají a pouštějí dále
do Evropy. Česko tak vlastně vůbec neví, kteří uprchlíci pak mají v
rámci relokací zamířit na naše území, tedy o jaké osoby jde. Během
příštích týdnů máme přitom z Řecka přijmout prvních dvacet osob.
Informovalo o tom dnešní Právo.

„Řecko vyvolalo mezinárodní konflikt s ČR. Takhle si tu spolupráci
rozhodně nepředstavujeme. Trvá to už asi šest až osm týdnů,“ řekl
včera vysoce postavený zdroj listu z české bezpečnostní sféry.

„Mohu potvrdit, že náš styčný důstojník pro relokaci už několik
týdnů nedostal od Řecka povolení k návštěvě hotspotů. Toto jednání
považujeme za projev nedůvěry, který rozhodně budu s řeckým kolegou při
první možné příležitosti řešit,“ potvrdil stav věcí také ministr
vnitra Milan Chovanec. Ten podle svých slov bude požadovat jednoznačné
vysvětlení, proč Řekové takto postupují.

List připomíná, že Řekové v lednu vydali překvapivé rozhodnutí, že do
hotspotů umístěných na jejich ostrovech mohou pozorovatelé z jiných zemí
už jen se souhlasem vlády, respektive ministerstva zahraničí.

Jenže zatímco u ostatních členských států EU problémy s návštěvou
jejich zástupců údajně nejsou, Česko narazilo. Podle zdrojů Práva z
bezpečnostních složek se totiž zákaz vstupu týká zřejmě právě jen
České republiky.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Diplomatický zdroj v Aténách: ruské tankery neporušily sankce EU

Ruské tankery neporušily žádné sankce EU proti Sýrii, neboť dodávaly
palivo pro Vzdušně-kosmické síly Ruska, oznámil diplomatický zdroj v
Aténách agentuře RIA Novosti, když komentoval publikaci Reuters.

V úterý agentura Reuters psala o tom, že ruské tankery svými dodávkami
paliva pro ruské a syrské letectvo údajně porušily sankce Evropské unie.

„Za druhé, řeč jde o sankcích EU proti Sýrii, zatímco ruské tankery
pokud i dodávaly palivo, tak bylo určeno pro potřeby Vzdušně-kosmických
sil Ruska. Proto nikdo žádné embargo nebo sankce neporušoval. Nikdo nemůže
zakázat Rusku zásobovat svou armádu," zdůraznil diplomatický zdroj.

Ve zprávě agentury Reuters řeč šla o ruských tankerech Jaz a Muchalatka,
které uskutečňovaly dodávky leteckého paliva přes výsostné vody zemí EU
a kotvily v Řecku a na Kypru. Tím mělo údajně dojít k porušení sankcí
EU proti Sýrii.

Jaz a Muchalatka jsou civilními plavidly s domovským přístavem v Petrohradu.
V souladu s mezinárodním právem mořského obchodu, civilním lodím, tedy i
lodím plujícím pod ruskou vlajkou, nelze bránit v pohybu a v kotvení v
přístavech cizích států včetně států EU.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
ANO: Snahy omezit podnikání ministrů mohou způsobit konec koalice

Návrh poslance Jana Chvojky (ČSSD) omezit v novele zákona o střetu zájmů
podnikání ministrů považuje ANO za porušení koaliční smlouvy.
Novinářům to řekl místopředseda strany Jaroslav Faltýnek po dnešním
mimořádném zasedání předsednictva ANO. Pokud budou koaliční partneři
takto pokračovat, budou to oni, kdo může být zodpovědný za konec
koaliční spolupráce, stojí v usnesení předsednictva. Premiér Bohuslav
Sobotka uvedl, že ČSSD zpřísnění zákona o střetu zájmů v Parlamentu
podpoří.

Špičky hnutí se dnes shodly na tom, že "vztahy v koalici jsou napjaté a
intenzita kampaně koaličních partnerů proti ANO je v posledních týdnech
velmi vysoká". Předsednictvo dnes označilo Chvojkův návrh za "Lex Babiš".
"Jde o návrh, který je na hraně ústavy, která podle článku 11 zaručuje
právo vlastnit majetek," uvedl Faltýnek na tiskové konferenci po jednání
předsednictva.

Podle Sobotky je omezení podnikání ministrů správná a potřebná věc. "Sociální
demokracie zpřísnění zákona o střetu zájmů v Parlamentu podpoří,
koaličním partnerům to avizujeme dlouhodobě," sdělil premiér ČTK v
textové zprávě. Odmítl, že by takový návrh byl v rozporu s koaliční
smlouvou nebo programem vlády. "Není tedy důvod, aby to ohrožovalo koalici.
Naopak, slíbili jsme přece občanům, že prosadíme přísnější zákon o
střetu zájmů," dodal.

Chvojkův návrh předpokládá, že budoucí ministři by se museli vzdát buď
ovládání svých korporací, nebo zisku v nich. Pokud by se ministři firem
nevzdali, ztratili by také hlasovací práva v orgánech firem a společnosti
by ztratily nárok na státní dotace a jinou podporu. Předloha by rovněž
zakázala členům vlády vlastnit jakýkoliv podíl ve společnostech, které
provozují rozhlas, televizi nebo vydávají periodický tisk.

Babiš, vlastník Agrofertu a mediální skupiny Mafra, ve čtvrtek návrhy
označil za kampaň proti sobě. Chvojkův návrh má podporu vedení ČSSD. "Preferujeme
setrvání v této vládě, ale ne za každou cenu," uvedl Faltýnek. ANO se
nelíbí, že koaliční partneři se v některých věcech spojují s opozicí,
což se mezi partnery nedělá, řekl Faltýnek.

Martin Plíšek (TOP 09) zase hodlá prosadit, aby členové vlády nesměli
být takzvanými ovládajícími osobami ve firmách. Svůj dřívější návrh,
který vládní strany odmítaly kvůli možnému rozporu s evropským právem,
upravil tak, že by se nově nevztahoval na nynější představitele kabinetu,
ale až na ty, kteří nastoupí do funkce po účinnosti novely zákona.
Opoziční poslanec navíc chce, aby se firmy, v nichž by měli členové
vlády nejméně čtvrtinový podíl, nesměly hlásit o veřejné zakázky.

Podle ANO jsou podobné návrhy projevem snah zamezit přístup do politiky
úspěšným lidem a zakonzervovat ji pro politické profesionály, i když
trendy v západních zemích jsou opačné.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Doporučil bych číst Parlamentní listy denně, napsal místopředseda Rady
Českého rozhlasu. A otřel se o takzvaně veřejnoprávní ČT

Tomáš Kňourek, novinář, od roku 2013 člen Rady Českého rozhlasu, před
více než měsícem uskutečnil rozhovor pro naši redakci. V pondělí tento
text takzvaně analyzoval server Fórum24 a podle našich zjištění se tak
chystají učinit i jiná média. Proto jsme Tomáše Kňourka požádali o
názor, proč si myslí, že je terčem jistého mediálního posměchu více
než měsíc poté, co se s námi bavil nejen o hlavních médiích České
republiky.

Trvalo to 38 dní. Už jsem ani nedoufal, spíše mě postihla jistá mrzutost,
že je takové ticho... O co jde? Před zmíněným časem jsem poskytl rozhovor
Parlamentním listům o současném stavu médií, hlavně těch takzvaně
mainstreamových. No a v něm jsem se dopustil neomluvitelného hříchu –
myslet si něco jiného. Zkrátka kacíř. Pomýlenec na scestí.

Na začátku tohoto týdne prakticky ve stejnou vteřinu si těchto „zvrácených“
myšlenek všimli nejen „veřejnoprávní“ zaměstnanci pořadu „České“
televize Newsroom, ale i zcela okrajový urválkovský server s názvem něco
jako fór24.cz. Zdůrazňuji: 38 dní poté ve stejný čas. Náhody neexistují,
konspiraci zdar! Mejnstrým si rozvracet nedáme!

Jen bych chtěl zmíněné upozornit (a poděkovat za reklamu k nezaplacení),
že tento můj hřích, nazvěme ho orwellovsky doublethink, není zdaleka
první. Již jsem těm desinformačním, konspiračním a prostým lidem
manipulujícím zlosynům z Parlamentních listů poskytl rozhovor letos v lednu,
a také loni v srpnu. Zkrátka i googlovat se musí umět, ale spíše bych
doporučil číst Parlamentní listy denně, aby něco neuteklo. Ty Parlamentní
listy, které čtenáře nenutí, co si mají myslet. Zato ale poskytují tolik
informačně pestré potravy, aby lidé sami přemýšleli.

Nákaza doublethinkem se nejen v naší krásné zemi rozmáhá stále více.
Hotová epidemie samostatného uvažování. Hlavní stoka se posunula do
další fáze a zuří. Neví, jak ho léčit, natož zcela vymýtit. A čím
víc se jim to nedaří, tím odpornější prostředky používají. Vzorů z
minulosti mají dost a dost. Obávám se, že veřejná mediální dehonestace
pochybovačů je pouhým začátkem nástupu informační a myšlenkové
totality. Jsem ale optimista, věřím, že nemají šanci.

Zákon o Českém rozhlasu říká, že členové jeho Rady reprezentují
významné regionální, politické, sociální a kulturní názorové proudy. I
v tom je podstata některými tolik opěvované a hlídané veřejnoprávnosti.
Domnívám se, že svými postoji zastupuji statisíce lidí, kteří uvažují
stejně či podobně. Mají dost hyperkorektnosti, manipulace, aktivismu či
cenzury. Chtějí vědět, jak svět skutečně funguje, nikoli zkreslenou
představu hrstky „vyvolených“.

Do mainstreamu se prostě nehodím. Nekývám, mám vlastní rozum a své
názory budu dále veřejně prezentovat. A neodvolám.

ParlamentníListy.cz s místopředsedou Rady ČRo chystají pro své čtenáře
novou sekci. Tu povede právě Kňourek a bude zaměřena na hodnocení médií
nejen v České republice. Newsroom Tomáše Kňourka budete moci číst každou
druhou neděli hned po ránu.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Zeman vedle stojícího Duky: Že jsem vydíral kardinála Vlka, to je
nehorázná lež. Nechci říkat ironické poznámky, nicméně...

Po letech sporů dnes uzavřeli zástupci Pražského hradu a katolické církve
majetkové vyrovnání.

Metropolitní kapitula získá budovu Nového proboštství, jednoho z
novogotických Mockerových domů, a Náboženská matice klášter svatého
Jiří. Církev se naopak vzdá dalších nároků na hradní nemovitosti,
získala tak pětinu původně požadovaných domů. Smlouvy dnes podepsali
zástupci katolické církve a Hradu za přítomnosti prezidenta Miloše Zemana
a arcibiskupa Dominika Duky.

Dohodu v tomto rozsahu předpokládalo memorandum, které Zeman s Dukou
podepsali loni v létě. Následnou přípravu smluv ale doprovázely komplikace
a konečná dohoda byla oproti předpokladu odsunuta o více než měsíc. Mohly
za to podle zástupců Hradu právní komplikace, ale podle Zemana také to, že
se Náboženská matice náhle vzdala nároků na svatojiřský klášter. To
ale následně zástupci matice odmítli.

Katolická církev o navrácení domů na Hradě požádala v létě 2013 na
základě majetkového vyrovnání státu a církví. Kromě Jiřského
kláštera a Nového proboštství požádala také třeba o svatojiřskou
baziliku, Mladotův dům, Staré proboštství, šest domů ve Vikářské ulici
a jeden dům u Zlaté uličky. Požádala i o některé movité věci.

Kancelář prezidenta republiky ale první žádost odmítla kvůli bezpečnosti.
Při dalších jednáních zástupci církve od části svých požadavků
odstoupili a v srpnu tak bylo podepsáno předběžné memorandum. Kapitula i
matice se zavázaly, že do pěti let objekty na vlastní náklady
zrekonstruují. Především v případě kláštera sv. Jiří to budou nemalé
investice. Podle Zemana totiž vnitřní prostory domu vypadají „jako po
bombardování“. Kromě nemovitostí církev žádala i o některé movité
věci, ale podle dohody je nezíská.

Vláda měla dost času. Ujali jsme se toho s Dukou sami, uvedl Zeman

Na následné tiskové konferenci pak Zeman vyjádřil pochopení těm, kterým
církevní restituce nevyhovují, dodal však, že vláda měla dva roky na to s
tím něco udělat, nenašla si však potřebný čas, a tak se toho museli
chopit s kardinálem Dukou sami. Zeman poté prohlásil, že dohodu mezi
Pražským hradem a římskokatolickou církví vítá. Uvedl také, že se
jednalo o poslední sporný bod, který bránil stavebním činnostem v areálu
Pražského hradu. „Protože kde se nestaví, tam je mrtvo,“ konstatoval
Zeman.

Poté promluvil kardinál Duka, který podpis smlouvy označil jako pomyslnou
tečku za spory mezi Hradem a církví. Vysvětlil také plány funkčních
rekonstrukcí nejen za účelem přilákat na Pražský hrad více
návštěvníků. „Církev netouží po majetku, nenárokuje si majetek,
který by nesloužil svému účelu.“

Poté dostala média prostor pro dotazy a hned první byl přímo z České
televize. Na otázku, co přesně znamená „spoluužívání baziliky sv.
Jiří“, odpověděl Duka, že se jedná o smlouvu postavenou na modelu
spoluužívání katedrály sv. Víta. Na druhý dotaz ohledně společné
zodpovědnosti odpověděl prezident Zeman, že se církev zavázala k uhrazení
všech nákladů na opravy, což na druhé straně uvolní ruce Pražskému
hradu investovat do jiných objektů.

Reportéra deníku Právo zajímalo, jestli se jedná o poslední „definitivní
restituční tečku“, na což mu jak Zeman, tak Duka odpověděli pozitivně.
Dále se také zeptal, proč církev přistoupila na podmínky, že opraví
získané budovy během pěti let, na což Duka odpověděl, že si vzala za
zodpovědnost ukázat, že v těch budovách chce existovat. Slova se poté
chopil prezident Zeman, který dodal: „Pro úplnou jistotu, kdyby náhodou
pětiletá lhůta nebyla dodržena, je do všech smluv uložena takzvaná
smluvní pokuta, aby popohnala ty, kdo budou rekonstruovat tyto objekty.“

Tvrdit, že jsem vydíral kardinála Vlka, je nehorázná lež, uvedl prezident

Poslední dotaz měl redaktor Parlamentních listů, který chtěl, aby se Zeman
s Dukou vyjádřili k tvrzení kardinála Vlka, že je takováto dohoda
protiústavní. „No já nevím, jestli mám mluvit před panem kardinálem.
Podle mého názoru nejen ta dohoda není protiústavní, ale jak už pan
kardinál řekl, naplňuje zákon, který byl přijat, z roku 2012. A kromě
toho, nechci říkat ironické poznámky na adresu pana kardinála Vlka,
nicméně jednu si přesto neodpustím. Převzít budovu, kterou nemohu
využívat, je špatný obchod,“ řekl Zeman s tím, že je tedy třeba budovy
opravit a jedná se o logický důsledek převzetí těchto budov. „K čemu by
církvi byly budovy, které nemohou sloužit? Logiku v tomto jednání příliš
nespatřuji a tvrdit, že jsem vydíral pana kardinála, je nehorázná lež.“

„Pan kardinál Vlk reagoval na určité mediální zprávy, které vždy jsou
neúplné,“ řekl na Vlkovo ospravedlnění Duka a dodal: „V současné
situaci, kdy chápeme potřebu společnosti, chceme také vyjádřit, že
církev, která v rámci restitucí se vzdala dosavadního financování ze
strany státu, vlastně chce dokázat, že je dostatečně schopna s těmi
novými prostředky hospodařit tak, jako naši předci v minulých staletích.
My nezískáváme výhody, my se stavíme do pozice samostatnosti a ochoty
sloužit celé naší společnosti.“

Prezidentův mluvčí Jiří Ovčáček po tiskové konferenci pro
ParlamentníListy.cz upřesnil, že se nejednalo o původně udávané dvě
budovy, které Pražský hrad vydal, ale tři. Tou třetí je Kostel všech
svatých, ve kterém slouží bohoslužby monsignor Petr Piťha.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
"Naposledy zamávejme Clintonovým, Albrightové i Havlovi." Europoslanec
Zahradil narovinu říká, co vše se může stát po nástupu Trumpa

ROZHOVOR „S nástupem Donalda Trumpa se nestane nic až tak dramatického, i
když zejména evropská levice začala nad touto volbou hystericky kvílet,“
uvedl jeden z nejzkušenějších českých europoslanců Jan Zahradil (ODS).
Ten se neobává v souvislosti se změnou v Bílém domě ani zhoršení
bezpečnostní situace ve světě. „Jediná skutečná snaha oslabit NATO
přišla zatím z Bruselu, a to s návrhem na zřízení evropské armády. Od
Trumpa jsme pouze slyšeli o zvýšení příspěvku do společné kasy. Což je
logické, nemůžeme očekávat, že záruku naší bezpečnosti bude
donekonečna financovat někdo jiný,“ ještě dodává.

Změní se opravdu celý svět v základech po vítězství Donalda Trumpa, jak
se nyní můžeme dočíst v řadě renomovaných médií? Jste podobného
názoru? A dá se vůbec předpokládat, co lze po nástupu do úřadu od
nového amerického prezidenta očekávat? A v čem se bude jeho vládnutí
nejvíce lišit od toho, kdyby vyhrála Hillary Clintonová?

Možná by neuškodilo méně podléhat emocím na sociálních sítích.
Samozřejmě se s nástupem Donalda Trumpa nestane nic až tak dramatického.
Jaké konkrétní kroky od nového prezidenta můžeme očekávat, uvidíme ve
chvíli, kdy budeme znát jeho vládní tým. Od nové administrativy
očekávám obecně více realismu a pragmatismu a méně idealismu a ideologie.
Je dobré si znovu uvědomit, že byl zvolen prezident USA. Nikoliv prezident
ČR, Ukrajiny nebo Sýrie. Proto bude dělat především to, co považuje za
prospěšné pro svou zemi a její občany.

Od mnoha politiků včetně těch českých můžeme nyní slyšet, že Trump
bude oslabovat NATO a soustředí se hlavně na řešení svých domácích
problémů. Vzrůstají tedy obavy, že Evropa zůstane sama a těžko bude
čelit dominantnímu Rusku. Mají tyto obavy reálný základ?

Jediná skutečná snaha oslabit NATO přišla zatím z Bruselu s návrhem na
zřízení evropské armády. A jediné, co jsme zatím od Trumpa slyšeli, byl
požadavek na zvýšení příspěvku do společné kasy od evropských států.
Což je logické a budeme to muset udělat každopádně, protože členství v
NATO dává smysl a nemůžeme očekávat, že záruku naší bezpečnosti bude
donekonečna financovat někdo jiný.

Jaký přístup vlastně zaujalo vedení EU vůči nově zvolenému americkému
prezidentovi? Je jejich postoj pragmatický anebo mají navrch obavy a
odtažitý přístup? Připravovali se vůbec lídři EU i na tuto alternativu?
Jaké první kroky lze od vrcholové reprezentace EU vůči USA očekávat?

Evropská unie je samozřejmě ve své většině ve vleku kultury "politické
korektnosti", s níž je Trumpův styl v přímém rozporu. Zejména evropská
levice proto začala poněkud hystericky kvílet nad touto volbou. Věřím ale,
že zdravý rozum a chladná hlava převládne. Možná by si měli vzít
příklad z prezidenta Obamy, který se s Trumpem sešel a řekl, že bude
chtít udělat všechno proto, aby novému prezidentovi pomohl uspět. To je
jednání státníka. Já jsem především zvědav na nový Trumpův tým,
zejména na ministra zahraničí.

Jak se bude vůbec podle vás stavět Donald Trump k válečným konfliktům,
které „zdědil“ po svém předchůdci Obamovi? Co na základě jeho
dosavadních výroků lze například čekat ve vztahu k Sýrii, Ukrajině či
Afghánistánu?

Nepouštěl bych se do žádných razantních předpovědí. Zcela nepochybně
bude vše hodnoceno prizmatem amerických národních zájmů. Opakuji: asi
můžeme čekat méně "internacionalismu", více takzvané reálpolitiky.

V moderní historii se občas stávalo, že úspěšní prezidenti USA
následně „strhli“ řadu světových politiků, kteří se jimi inspirovali.
V šedesátých letech to byl J. F. Kennedy, v osmdesátých letech pak Ronald
Reagan … Může se něco podobného očekávat i od Donalda Trumpa?

V Evropě můžeme již dnes pozorovat politické síly, které se staví proti
převládajícímu "hlavnímu proudu", proti politické korektnosti,
všemožným kolektivním nárokům, nadnárodní byrokracii. Trump je toho
všeho zatím asi nejviditelnějším symbolem. Ano, myslím, že politické
paradigma se posouvá a mění v celé euroatlantické civilizaci. Devadesátá
léta jsou definitivně pryč. V reakci na Trumpovo zvolení jsem napsal na
facebook: naposledy zamávejme manželům Clintonovým, Madeleine Albrightové,
ale i Václavu Havlovi.

Premiér Bohuslav Sobotka uvedl, že Trump vsadil na agresivní populismus, jeho
tajemník pro EU Tomáš Prouza byl ještě ostřejší. Podle něho se
nenávist a populismus stává účinným programem i za oceánem. Co k tomu
říci? Bylo diplomatické takto hovořit vůči našemu potencionálnímu
západnímu partnerovi?

Zbytečně silná slova od českého premiéra. Pokud jde o státního
úředníka Prouzu, měl by úplně mlčet. Je to od něj stejně nevhodné,
jako některé výroky prezidentova mluvčího Ovčáčka. Ten je za ně ovšem
kritizován, Prouzovi jeho politikaření nepochopitelně prochází.

Naopak prezident měl opět naprosto odlišný názor od českého premiéra.
Nedávno uvedl na veřejnosti, že by v Bílém domě spíše uvítal Donalda
Trumpa než Hillary Clintonovou. A i nyní tuto změnu ve Washingtonu ve svých
vystoupeních otevřeně vítá. Myslíte si, že tento nový přístup naší
hlavy státu by mohl mít vliv na zlepšení česko-amerických vztahů, které
nejsou v současné době zrovna optimální?

Ve vší úctě, nevěřím, že zrovna v těchto hektických dnech vnímá
Donald Trump a lidé okolo něj, co zrovna říká český prezident. Mají
spoustu jiné práce. Ale nezapomínejme, že nový prezident USA má jistý
vztah k naší zemi - tři z jeho dětí jsou "poloviční" Češi, dokonce
mluví česky. Věřím, že se to v budoucnu zúročí. Třeba i při novém
obsazování diplomatické reprezentace USA v ČR, k němuž nepochybně dojde.

Vztah evropských zemí s USA je také posuzován připravovanou obchodní
dohodou TTIP. Ta je některými kritizována proto, že prý v ní USA příliš
prosazují své zájmy na úkor Evropy. Co se podle vás bude dít v tomto
vyjednávání po nástupu Donalda Trumpa? Je TTIP mrtvá, jak někteří již
teď prorokují?

To je jedna z věcí, která mě zneklidňuje. TTIP je pro ČR výhodná, neboť
nabízí lepší obchodní a investiční podmínky než dosavadní
bilaterální dohoda mezi ČR a USA z devadesátých let. Pokud nebude
dojednána, bude to škoda. Hodně tady fungovaly emoce, málo racionální
přístup. Kritika TTIP, která zaznívala leckde po Evropě, byla mnohdy
úplně nesmyslná, vedená doslova pavědeckými argumenty a vyslovenými
nepravdami. Nicméně rozumím tomu, že pro Donalda Trumpa bude jednou z
priorit ochrana domácího trhu a pracovních míst, proto je možné, že
americký přístup k TTIP se nyní změní.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
MZV Ruska okomentovalo rozhodnutí NATO o záměně techniky v Afghánistánu

Rusko považuje rozhodnutí vedení USA a NATO o úplném nahrazení ruských
zbraní v Afghánistánu západními modely za absolutně kontraproduktivní,
oznámil zvláštní představitel ruského prezidenta, ředitel Druhého
úřadu Asie MZV RF Zamir Kabulov.

Dříve v listopadu zplnomocněnec afghánského ministra obrany Tariq Shah
Bahrami novinářům oznámil, že Afghánistán již nepotřebuje ruské
vrtulníky, protože je získává od členských států NATO, stroje ruské
výroby jsou v přechodném období obsluhovány prostřednictvím jiných
států.

„Musíme tady poznamenat, že rozhodnutí vedení USA a NATO o plném
nahrazení v Afghánistánu ruských zbraní a vojenské techniky za západní
je absolutně kontraproduktivní. Takové kroky podkopávají bojeschopnost
afghánských národních sil bezpečnosti a škodí našemu společnému cíli,
kterým je stabilizace situace," řekl Kabulov v rozhovoru pro web Skupiny
strategické vize Rusko — Islámský svět.

Situace v Afghánistánu se v posledních měsících výrazně zhoršila.
Radikální hnutí Tálibán, které drželo značné území ve venkovských
oblastech, zahájilo útok na velká města. Na území země také zesílil
vliv IS.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Já na bráchu z ČSSD a brácha má novou pozici. Na Praze 5 to zase žije

Literární akademie. Téma, které s republikovou politikou nikterak nesouvisí,
chtělo by se říct. Jenomže v případě Prahy 5 je tomu jinak. Jak uvedla
MfD, někdejší šéf výše uvedené soukromé, vysoké školy Miroslav
Doležal nastoupil do funkce přímo spojené s radniční politikou Prahy 5.
Jde o Centrum sociální a ošetřovatelské pomoci (CSOP).

Na papíru ten příběh vypadá docela jednoduše. Vedení Prahy 5 se rozhodlo
obsadit vysoké pozice v rámci Centra sociální a ošetřovatelské pomoci.
Miroslav Doležal z výběrového řízení na post ředitele CSOP vzešel jako
vítěz. Na druhém místě podle zjištění MfD skončil bývalý obchodní
ředitel Literární akademie Richard Černý. Třetí uchazečka nepostoupila
do druhého kola tendru.

Na tom by jistě nebylo nic zvláštního, kdyby na pozadí všeho nestála
sociální demokracie. Komise, která o líbivých pozicích rozhodovala, byla
složena mimo jiné z Doležalových stranických kolegů. On sám je totiž
členem ČSSD na Praze 5. O jeho osudu tak zřejmě jen shodou okolností
rozhodoval například místopředseda ČSSD v Praze 5 Pavel Chramosta anebo
předseda ČSSD v Praze 5 Jan Smetana. Ten je na "pětce" rovněž
místostarostou a světě, div se, jeho gescí je mimo jiné sociální politika.

„Ke střetu zájmů by mohlo podle zákona dojít pouze v rámci
příbuzenských vztahů. Na stranickou příslušnost se podle zákona nesmíme
ani ptát,“ hájil se v novinách Smetana, proč na otázku členství v ČSSD
nepřišla u výběrového řízení řeč. Sám se při hlasování podle
svých slov zdržel. Radnice následně tendr zrušila. Ale opět bylo vše
jinak, neboť Miroslav Doležal přece jen v CSOP pracuje. Je vedoucím
sociálních služeb. Výběrové řízení na tuto pozici už ovšem
neorganizovala radnice, ale samotné CSOP v čele s novou ředitelkou Janou
Vojtíškovou, rovněž blízkou ČSSD, jejíž byla členkou na Praze 11.

Heslo premiéra Sobotky "svoboda, spravedlnost, solidarita" tak dostává nový
rozměr.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Mitrofanov vytáhl článek: 90 ruských poradců dostalo Zemana na Hrad!
Černými penězi z kasina. Zde je doslovný překlad a nevídaná reakce
Jiřího Ovčáčka

Novinář Alexandr Mitrofanov upozornil na zprávu, kterou v pondělí večer
zveřejnil ruský server Ura.ru. Jistý anonymní zdroj tomuto uralskému
serveru prozradil, že Zemanovi v rámci předvolební kampaně pomáhalo až 90
ruských poradců. Ruská stopa se prý dozajista objeví i při prezidentských
volbách v roce 2018. Prezidentský mluvčí Jiří Ovčáček článek označil
na nesmyslný spisek. ParlamentníListy.cz svým čtenářům předkládají
kompletní překlad původní ruské verze zprávy.

Podle ruské Wikipedie je server URA.Ru „informační internetová agentura,
která byla založena v roce 2006 novinářkou Aksanou Panovou“. Server se má
specializovat na události v Uralském federálním okruhu, Permském kraji a
Moskvě.

14. prosince roku 2011 byl server podle údajů přístupných na Wikipedii
prodán rakouské společnosti BF TEN Holding BmbH, načež byla zřízena
moskevská pobočka. Podle ruských médií ve skutečnosti společnost patří
podnikatelům Artomu Bikovu a Alexeji Bobrovu.

Tiskový mluvčí prezidentské kanceláře Jiří Ovčáček na Twitteru
článek okomentoval slovy: „Když jsem si přečetl ‚Uralské byliny‘,
vytanul mi na mysli výrok produkčního ze skvělé komedie Trhák.“ Ke
svému příspěvku přiložil video ze zmíněné komedie.

Překlad článku zachován v původním znění:

Jak Rusko zvolí prezidenta České republiky

Miloš Zeman za své volební vítězství vděčí ruským politickým
konzultantům

Po nedávných prezidentských volbách ve Spojených státech, Bulharsku a
Moldavsku se po Rusku rozlila vlna patriotismu. Televize přesvědčila ruský
národ o tom, že všichni vítězní kandidáti jsou proruští a že nyní ve
vztazích mezi Ruskou federací a zahraničními státy nastane „zlatý věk“.
Stejně tak politici ze zmíněných zemí jsou si jistí tím, že v kampaních
vítězných kandidátů pracovali za ruské peníze ruští specialisté.

V roce 2017 se v Evropě uskuteční hned několik voleb, od jejichž výsledku
se bude dále odvíjet politická a ekonomická budoucnost RF. V dubnu/květnu
se bude volit nový prezident Francie, v září zas německý kancléř.
Zejména budoucí politický vývoj v těchto dvou státech napoví mnohé o tom,
budou-li i nadále uplatňovány protiruské sankce a jak agresivně si bude
počínat NATO u hranic s RF.

Poslanci v Evropském parlamentu si dobře uvědomují, jak velikou roli v
průběhu těchto kampaní bude hrát ruská propaganda, a snaží se najít
způsob, jak s ní bojovat.

Zatím ovšem evropští poslanci s nějakou seriózní strategií nepřišli.

Velké obavy mají i v České republice, kde jsou prezidentské volby
plánovány na leden roku 2018. Právě v této zemi se vyskytuje nejsilnější
ruská diaspora v Evropě, mnozí z těchto lidí již získali občanství EU.
Právě v Čechách se usadili desítky tisíc ruských podnikatelů, včetně
těch, kteří se tam skrývají před ruskou justicí. Tito lidé ovládají
celé tržní segmenty a jsou přirozeně zainteresováni v tom, aby si získali
loajálnost českých orgánů.

Česká republika je parlamentní republikou. Hlava státu je figura do značné
míry pouze nominální, s omezeným repertoárem pravomocí. Navrhuje
kandidáty na soudce pro Ústavní soud, má právo vetovat zákony přijaté
parlamentem a může jej i rozpustit. Prezident reprezentuje zemi při
zahraničně politických jednáních. A to hlavní – jmenuje předsedu vlády
a další členy vlády, kteří poté činí všechna klíčová finanční a
ekonomická rozhodnutí.

Do nedávna byl prezident České republiky volen parlamentem. Ovšem v roce
2012 došlo ke změně v legislativě a situace se dramaticky proměnila. Bylo
přijato rozhodnutí o uspořádání historicky prvních přímých voleb v
historii země. Na rozdíl od Ruska neměli kandidáti právo kandidovat
samostatně. Museli být nominováni občany České republiky. K tomu každý
kandidát potřeboval získat alespoň 50 tisíc podpisů od obyvatel země,
kteří tím podpořili jeho nominaci. K registraci bylo též potřeba doložit
alespoň 20 podpisů poslanců dolní komory parlamentu nebo alespoň 10
podpisů členů horní komory parlamentu.

Karel Schwarzenberg se stal hlavním rivalem Miloše Zemana

Nakonec se volební kampaně účastnilo 9 kandidátů. Dva z nich –
pravicově středový Karel Schwarzenberg a proruský levocentrista Miloš Zeman
– postoupili do druhého kola. Zpravodaji ze serveru URA.Ru se podařilo
pohovořit s jedním z uralských politických konzultantů, který v roce 2013
pomohl Miloši Zemanovi na Hrad. Pod příslibem zachování anonymity se s
námi podělil o několik zákulisních informací, které poukazují na
manipulační strategie, které budou dozajista znovu použity při
nadcházejících prezidentských volbách v České republice.

Podle slov zdroje URA.Ru byl před samotnými prezidentskými volbami v České
republice proveden důkladný sociologický průzkum. Ten poukázal na rozkol,
který českou společnost dělí na dvě části. V první skupině se
nachází především zástupci starší generace, kteří vyrostli v
socialismu, dále také obyvatelé vesnic a malých měst. Tito lidé do
dnešního dne Rusko považují za blízkého spojence a Spojené státy za
úhlavního nepřítele, který usiluje o rozpad sovětského impéria. Právě
tito lidé podpořili Miloše Zeman.

Do druhé skupiny patří mladí lidé a obyvatelé velkých měst, jako je
Praha a Brno. Několik let po „sametové revoluci“ si tato mládež zvykla
na blahobyt spojený s integrací země do západních struktur. Naučili se
vydělávat peníze a váží si svobody slova. Tito lidé vytvořili voličskou
základnu pro prozápadně orientovaného Karla Schwarzenberga.

Protiamerický sentiment političtí konzultanti rozsévají i mimo Rusko

Analýza sociologických dat poukázala na ideologickou krizi v prozápadním
táboře. Čeští politici nebyli schopní přijít s novou politickou
ideologií, která by pomohla mobilizovat větší část obyvatelstva za
podporou západních hodnot. Jediné, s čím byli schopni přijít, byla
myšlenka, že se Česká republika stala částí Evropy. Taková myšlenka
ovšem není schopna sama o sobě sjednotit natolik konzervativní zemi.

Zhruba šest měsíců před volbami bylo do České republiky vysláno okolo 90
ruských profesionálních politických konzultantů. Podle jednoho z nich bylo
jejich hlavním úkolem podněcování protiamerických nálad a propagace
přátelství s Ruskem. Peníze na svou práci získávali velmi netradičním
způsobem. Oficiální bankovní převody nebyly možností.

„Pro financování těchto osob jsme používali síť kasin nepřímo
ovládaných jedním ruským byrokratem.

Řekli nám přesně v jaký den, v jakou hodinu a k jakému stolu si máme
sednout. Když na mě přišla řada, u stolu kromě mě již nikdo neseděl.
Vsadil jsem vždy nejvyšší možnou sumu a dealer již zajistil, abych
pokaždé vyhrál. Tento postup byl mnohokráte zopakován,“ vzpomíná
politolog.

Peníze na české prezidentské volby se převáděly skrze síť kasin

Podle politologových slov volební ústředí Miloše Zemana žádný striktní
systém na kontrolu nákladů spojených s volební kampaní nepoužívalo. „Kvůli
tomu často docházelo ke krádežím. Někteří na tom vydělali velké
peníze.“

Zbylé finance byly využívány pro poskytování finanční pomoci členům
volebních komisí působících v České republice. „Právě v této době
se v Čechách začal používat systém počítačového zpracovávání
volebních lístků. Češi se jako děti naivně domnívali, že počítače
nelze oklamat. To ovšem není tak úplně pravda. Tyto systémy mohou být a
také byly přelstěny. V každé komisi jsme hledali člověka, který by nám
s tím pomohl,“ vypráví anonymní zdroj.

Ruský politolog také zmínil, že jedním z jejich úkolů byla „rovnoměrná
falsifikace hlasů“. To se ovšem ukázalo být až příliš těžkým
úkolem. V jednotlivých volebních obvodech se tak objevil abnormálně vysoký
počet hlasů za Zemana. „Tyto anomálie, které se objevily v tabulkách
výsledků voleb, je možné spatřit na první pohled. Velmi se divím tomu,
že je opoziční čeští politici do dnešního dne nebyli schopni zahlédnout.
Divím se také tomu, že čeští matematici nevyužili takzvanou Gaussovu
křivku, která by jasně poukázala na falsifikaci,“ uvádí specialista
pomáhající Zemanovi.

Češi nechápou, jak je možné ničit volební letáky konkurentů

Propagandistická síť podporující Miloše Zemana sestávala ze tří
částí. Podle slov anonymního zdroje se jednalo převážně o majitele
menších obchodů. „Každý z nich dobře zná rodiny, které u něho
pravidelně nakupují. Pomohli jsme těmto lidem finančně za to, že v období
předvolebních agitací vyprávěli svým zákazníkům příběhy o tom, jak
bude mít Rusko pozitivní vliv na českou ekonomiku.“

Důraz byl také kladen na realitní agentury. „Veliká skupina realitních
kanceláří od nás dostala peníze za to, že mezi svými klienty šířila
zvěsti o tom, jak Česko v případě bližší spolupráce s Ruskem bude
vzkvétat,“ uvádí ruský politický konzultant.

Třetí klíčovou oblastí byl sport. „Aktivně jsme pomáhali organizovat
mnohé sportovní události. Všechny náklady, které měla hradit česká
strana, jsme pokrývali my. Nejednalo se tedy o žádné úplatky, ale o prostou
finanční podporu.“

Právě ruští političtí konzultanti vedli v rámci voleb speciální
projekty týkající se publikace kompromitujících materiálů proti
Zemanovým oponentům.

„Brzy jsme zjistili, že Češi jsou velmi tolerantní vůči sexuálním
experimentům. Ovšem milenecké aféry a užívání eskortních služeb ze
strany jednotlivých kandidátů odsuzují. S touto kartou jsme hráli,
úspěšně,“ uvádí zdroj.

S velmi nečekaným problémem se ruští specialisté setkali tehdy, když
vytvářeli plán na ničení politické agitace protivníků. „Setkali jsme
se s velmi neobvyklým jevem: v Česku nebyl nikdo ochoten trhat letáky a
ničit billboardy našich politických oponentů. Přitom v Rusku je toto
naprosto běžnou praxí. Museli jsme tedy do Česka přivést vlastní
chuligány z Ruska,“ vzpomíná zdroj na předvolební události z roku 2013.

Ruský specialista si je naprosto jist tím, že i v nadcházejících
prezidentských volbách v České republice v roce 2018 přijmou jeho kolegové
účast. S největší pravděpodobností budou Rusové znovu sázet na Zemana a
předvolební kampaň bude probíhat podle stejného schématu. Anonymní zdroj
nevyloučil ani to, že by za nějaký čas mohl zveřejnit tajné dokumenty
obsahující jména osob, které budou pomáhat současnému prezidentu České
republiky v nadcházejících prezidentských volbách. Zveřejnit by prý mohl
i jména kolegů z volebních komisí. „Jsem si vědom toho, že by tito lidé
mohli sedět ve vězení,“ přiznal se.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Nejsem putinovec, ale souhlasím s ruským prezidentem. USA chtějí
destabilizovat svět, prohlásil na univerzitě Erik Best. A pak ukázal
studentům, co se v USA skutečně děje

REPORTÁŽ „Nejsem žádný putinovec, ale souhlasím s tím, co prohlásil
ruský prezident o tom, že USA vždy chtějí destabilizaci světa. Ani já
nerozumím jejich nynější politice na Středním a Blízkém východě, ale
pokud se jedná o to destabilizovat tento region, tak se jim to skvěle daří,“
uvedl mimo jiné při besedě na Univerzitě Palackého v Olomouci (UP) známý
publicista a vydavatel Erik Best. Ten hned v úvodu akce varoval všechny
přítomné, že zastává zcela osobité názory, jež se zrovna nemusí
každému líbit, a se kterými měl i ve Spojených státech někdy problémy.
Na besedě mu pak sekundoval odborný asistent katedry politologie a
společenských věd z Právnické fakulty UP Robert Zbíral.

Českoamerický novinář a známý komentátor politického dění, který
přijel především přiblížit prezidentské kandidáty z amerických voleb,
pak svoji pověst určitě nezklamal, možná k nelibosti některých
studentských návštěvníků akce, kteří mají hodně blízko k liberálním
až „sluníčkařským“ názorům.

Veřejná debata se ale netýkala jen volebního kolotoče, Erik Best v ní
také prezentoval svůj současný náhled na svoji rodnou zemi, který v mnoha
případech nebyl vůbec lichotivý.

„Amerika už není tím majákem svobody, kterým dříve bývala. A také mí
příbuzní začínají více chápat to, co jsem jim před lety říkal. V
současné době je v USA strašně hodně naštvaných lidí. Například můj
starý strýc to vnímá jako fakt, že žije myšlenkově už v úplně jiné
zemi, než před 30 či 40 lety a je z toho hrozně rozzlobený. Vůbec
většina lidí tam má pocit, že o něco přišla, že někdo za to může,
neví se kdo, ale už to tak dále nesmí pokračovat a musí se s tím něco
udělat. Tento dojem převládá především u republikánů, kteří tam mají
teď v Trumpovi atraktivního kandidáta, který využívá jejich naštvanosti
a říká to, co chtějí slyšet obyčejní Američané,“ vysvětloval
českoamerický publicista úspěch Donalda Trumpa, kterého některá evropská
média označila i. za populistického šaška. „Mnoho lidí asi v Česku
vůbec nepochopí, že další prezidentský kandidát - Bernie Sanders - nemá
mnoho šancí, protože nesprávně prezentuje své projevy se silným
brooklynským přízvukem a je to také navíc zapálený socialista už
vyššího věku,“ doplnil ještě Erik Best.

Trump prý využívá frustrace obyčejných Američanů

Podle Čechoameričana trápí současnou Ameriku několik základních
problémů. Jako za jeden z pilotních označil vysokou zadluženost, která
prý už nemůže dlouho přetrvávat a jednou to musí „prasknout“.
Dalším problémem jsou války, jež mají USA vést kvůli ochraně
křesťanských hodnot i jinde ve světě, a také zásadní změna společnosti,
ve které se už měl zlegalizovat takzvaný kriminální kapitalismus. „To
už není ten starý dobrý kapitalismus, který charakterizovali někteří
známí filosofové, jako například Adam Smith. Teď tady máme tu nejhorší
formu nemorálního kapitalismu, podle kterého se upravují zákony, a silně
se lobuje, aby to co nejlépe vyhovovalo jen některým podnikatelům. To my v
USA velmi dobře umíme. Ve Spojených státech teď také existuje krize
identity, kdy mnoho firem funguje už mimo naše území, třeba v Číně, a
máme i vysokou nezaměstnanost. A pak najednou přijde takový Trump, který
frustrovaným Američanům nabídne změnu,“ konstatoval vydavatel Best a
ještě upřesnil: „Hillary Clintonová vystupuje kultivovaněji, ale mezi
svými voliči – demokraty – nemá zas tak silnou podporu, protože je
reprezentantkou toho starého systému, se kterým jsou lidé nespokojení.
Začal jsem si už také pohrávat s myšlenkou, jestli ta kandidatura Trumpa,
která je oficiálně vedením republikánů zpochybňována, není nakonec
takovým dobrým marketingovým tahem vůči Clintonové, protože negativní
reklama, je přece také reklama.“

K překvapení většiny přítomných pak Erik Best uvedl, že politika Baracka
Obamy není až tak odlišná od jeho předchůdce George Bushe. První
afroamerický prezident prý vede i více válek různě po světě, jen na
bojištích neumírá proti dřívějšku tolik amerických vojáků. „Ani
Clintonová, ani Trump ale nemohou přinést USA ty potřebné změny, které
Američané očekávají. USA už tak 50 let dělají ve své politice zásadní
chyby, myslím si čím dál tím větší, a obávám se, že to může
skončit i velkou krizí, kdy padne i dolar, co by rezervní měna,“ uzavřel
první část besedy českoamerický novinář.

Rasové problémy v USA přetrvávají, nevyřešil je ani Obama

Zástupce olomoucké univerzity politolog Robert Zbíral pak doplnil Bestovu
analýzu americké společnosti o své zážitky z nedávné doby, kdy pracoval
dva roky v USA. „I když se to nezdá, Spojené státy mají více různorodou
společnost než celá Evropská unie dohromady a s ještě většími
sociálními rozdíly. Na Michiganské univerzitě se místní profesoři se
statisícovými platy baví o tom, jaké si zas koupí nejluxusnější auto a v
jižní Karolíně bydlí chudší lidé tak, jak se u nás žilo na začátku
minulého století.“

(Foto: Jan Štěpán)

Erik Best potom ještě poznamenal, že rasové problémy nejsou v USA ještě
překonány a že zvláště barevní Američané stále cítí křivdu za
události z minulých let a chtějí za to po „bílých“ neustále omluvy.
Situaci v tomto ohledu, tedy větší vzájemné pochopení ve společnosti,
údajně nevyřešil ani Barack Obama, od něhož se očekávaly zásadní
změny v dřívější politice.

V diskuzi k otázkám z publika potom českoamerický novinář srovnával
Ronalda Reagana s Donaldem Trumpem, vysvětloval politiku USA na Blízkém
východě a charakterizoval ještě některé další prezidentské kandidáty.
„Reagan je v USA vnímán jako velká osobnost, která byla pro svou dobu
velmi prospěšná. Myslím si, že co se týká chování, v případě
úspěchu Trumpa by to s ním dopadlo asi stejně. Tým poradců by korigoval
jeho kroky tak, aby nedocházelo k větším přehmatům. Jakmile ale Trump
uspěje, určitě se začne chovat úplně jinak, nebude používat vulgarity a
přestane s agresivitou, o to nemám strach, ale s čím novým přijde v
politice, co bude dál?“ zamýšlel se po jednom z dotazů Erik Best.

Velmi nečekaná byla pak jeho reakce na otázku, jak vlastně chápe současnou
politiku USA na Středním a Blízkém východě. „Nejsem v žádném
případě putinovec, ale souhlasím s tím, co prohlásil ruský prezident o
tom, že USA vždy chtějí destabilizovat svět. Ani já nerozumím jejich
nynější politice na Středním a Blízkém východě, ale pokud se jim jedná
o destabilizaci tohoto regionu, tak se jim to skvěle daří, a to se považuji
za amerického vlastence.“

Velké firmy chtějí ovládat i společnost

Největší šanci v prezidentských volbách by mohla přece jen mít, podle
slov českoamerického novináře, Hillary Clintonová, i když Trump bude pro
ni velmi těžkým soupeřem. „Sice představuje symbol dosavadního systému,
o jejích aférách byla dokonce vydána i kniha a New York Times o ní napsal
sérii kritických článků, ale Clintonová nakonec mnoha Američanům asi
nejméně vadí. Ted Cruz je naproti tomu slizký člověk, kterého lidé moc
neberou. Přirovnal bych to asi k tomu – proč, když něco tvrdí Babiš nebo
Zeman, tak to lidé většinou přijmou. Pokud to však řekne Kalousek, už
tomu nevěří,“ hodnotil jednotlivé kandidáty Erik Best a ještě dodal:
„Moc šancí nemá ani Marco Rubio, který při svých vystoupeních opakoval
stále stejné věci, mohou si tak o něm myslet, že je hloupý. Něco jiného
je Trump, ten vystupoval za každé situace sebevědomě, i když neměl pravdu.
Připomínal mi Andreje Babiše nebo Václava Klause z počátku 90 let.

Americký publicista poté uvedl, že má větší obavy spíše z
celosvětového vývoje, než z voleb v USA. Podle něj se nemohou donekonečna
rozevírat nůžky mezi vrstvou bohatých a chudých, kterým může dojít
trpělivost, což by mohlo vyústit ve velkou revoluci, jako v roce 1917 v Rusku.
„Ty tendence, aby velké firmy ovládaly celou společnost i na úkor těch
malých, existují všude ve světě a také i v Česku. Po pádu minulé vlády
se uvolnilo místo pro jiné. Místo Hrdličky tu teď máme Babiše, Kellnera a
hodně aktivní je i Martin Roman. Velcí hráči chtějí všude profitovat,“
zakončil besedu Erik Best.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Vězeňský vychovatel kandidoval za KSČM, ta ve volbách mezi jeho svěřenci
vládla. Teď ho budou vyšetřovat

Ve Všehrdech na Chomutovsku vyhrála volby KSČM, komunisté v malé obci brali
více než třiatřicet procent hlasů. Valnou většinu čtyř stovek voličů
přitom tvoří trestanci z tamější věznice. Pro vychovatele z káznice
Jaroslava Kohouta a současně kandidáta KSČM má však triumf komunistů
hořkou příchuť, do sněmovny nepronikl a navíc ho nyní stíhá inspekce
kvůli zneužití pravomoci.

Jaroslav Kohout šel do boje o Poslaneckou sněmovnu na kandidátce KSČM v
Ústeckém kraji ze čtvrtého místa. Více než rok působí jako vychovatel
ve všehrdské věznici. Možná i jeho dobré jméno mezi trestanci mu pomohlo
k tomu, že komunisté dostali v obci třetinu hlasů. Většina z nich vzešla
od vězňů. Poslancem se ale nestal a necelé dva týdny po volbách si
převzal obvinění.

„Zaměstnanci je kladeno za vinu, že v rozporu s právními předpisy
věznice vnášel pro odsouzené určité předměty do věznice,“ sdělil
serveru Lidovky.cz dozorující státní zástupce Radek Bělor k
vyšetřování, na které upozornil kvůli zneužití pravomoci úřední osoby
právě Kohouta.

Obvinění se mu dostalo do ruky druhého listopadu. Co měl vězňům do cely
pašovat, odmítl žalobce upřesnit. Inspekce zatím navzdory úspěchu KSČM
mezi všehrdskými voliči zatím nemá poznatky, že by trestancům pronášel
věci za účelem získat si jejich náklonnost právě při klání o
Poslaneckou sněmovnu.

„Případné politické angažování trestně stíhaného nikterak nesouvisí
s tím, co je mu kladeno za vinu,“ poznamenal žalobce Bělor. Ještě než se
vyjevila identita stíhaného, poslal ho soud poslal do vazby. Kohout však v
cele nesedí. „Stíhání obviněného občanského zaměstnance Věznice
Všehrdy probíhá na svobodě,“ potvrdila mluvčí GIBS Radka Sandorová.

Nyní Kohout na druhou stranu nemůže chodit do práce. Vedení věznice mu to
kvůli vyšetřování zakázalo. „Bylo mu předáno rozhodnutí ředitele
věznice o zákazu vstupu do věznice, kdy zaměstnanci byly stanoveny
překážky v práci na straně zaměstnavatele až do odvolání.“

Stranické špičky KSČM v regionu chtějí počkat, až se k případu uvolní
více informací. „Poslal mi esemsku, že to není pravda. Pokud by to ale
byla pravda, bylo by to nepříjemné,“ sdělil serveru Lidovky.cz šéf KSČM
v Ústeckém kraji Oldřich Bubeníček.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Experti se obávají, že americké F-35 zastarají již během provozu

Rusko a Čína mají co postavit proti americkému letounu F-35, soudí
pozorovatel The National Interest Dave Majumdar. Tím spíš, že tato
stíhačka má létat ještě téměř 55 let.

Tento týden Pentagon oznámil, že termín služby stíhačky F-35 byl
prodloužen o 6 let. Nyní má být vyřazena z provozu pouze v roce 2070.
Předtím se mělo za to, že letouny série F-35 budou vyráběny do roku 2038
a vyřazeny v roce 2064.

Mustang létal pouze do roku 1957, průměrný termín provozu letadel činil
tenkrát asi 14 let. Nové F-35 mají být, podle plánu Pentagonu, rekordmany.
„Je možné, že se rodiči posledního pilota F-35 ještě ani nenarodili,"
žertuje pozorovatel The National Interest.

Neexistuje žádná jistota, že se světová situace nezmění ke konci
termínu provozu F-35. Rusko a Čína rychle dohánějí USA z technologického
hlediska, připomíná pozorovatel.

Ruští a čínští konstruktéři určitě vymyslí během půlstoletí něco,
co by mohli postavit proti F-35. Jsou příznaky toho, že se něco podobného
již chystá.

„Zároveň nás jak čínští, tak ruští konstruktéři předstihli v
technologické oblasti, zatímco jsme vsadili na technologii, která nám
poskytla rozhodující převahu před čtvrtstoletím. Nemáme správné
priority ve vývoji bitevních letounů a zdá se, že se tato strategie
nezmění, dokud naše ozbrojené síly jsou v stadiu popírání," cituje The
National Interest článek plukovníka Mika Pietruchy z webu War On The Rocks.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Zhmotněná idiocie havlovských pohrobků. Petr Štěpánek se rozčílil nad
zničenými čínskými vlajkami a bylo to opravdu husté

Bývalý člen Rady pro rozhlasové a televizní vysílání a jeden ze
zakladatelů ODS Petr Štěpánek se na svém facebookovém profilu vyjádřil k
ničení čínských vlajek v ulicích Prahy.

„Havlovská pravda a láska se dnes v noci opět zhmotnila. To, když jeden z
jejích bojovníků v Praze poničil čínské vlajky,“ zkonstatoval
Štěpánek. V noci na sobotu byly poškozeny barvou vlajky v Chotkově a v
Evropské ulici, podle informací ČTK však došlo k vandalismu i na dalších
místech hlavního města. O den dříve byla na Praze 6 vlajka odříznuta ze
stožáru. Vlajky se v Praze objevují na počest prezidenta Si Ťin-pchinga,
který dorazí do České republiky na státní návštěvu v pondělí.

„Idiocie havlovských pohrobků, živená dementními presstituty a neo-,
respektive eurobolševickými politiky, začíná být nesnesitelná. Je-li
starostou takový idiot, jako je kupříkladu ten topácký na Praze 6,
tragédie je dokonána,“ poznamenal Štěpánek k osobě starosty Prahy 6
Ondřeje Kováře (TOP 09). Ten totiž včera vyjádřil nepřímý souhlas s
odříznutím vlajek na Evropské třídě.

„Nejkomičtější na celé věci je, že ta samá parta, jež se může
přetrhnout ve vítání nekompatibilních migrantů, je směšně militantní v
odmítání ekonomické spolupráce s Čínou, tedy se zemí, jež nás ani v
nejmenším v ničem neohrožuje,“ uzavřel Štěpánek.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Publicista: Mirka Topolánka znám dobře. A říkám...

Někdejší poradce prezidenta Václava Klause a Mirka Topolánka se obsáhle
rozepsal o prezidentské kandidatuře Mirka Topolánka. Nahlédněte.

Analytik Tomáš Haas zná Mirka Topolánka dobře, byl jeho poradcem, a když
Toplánek oznámil kandidaturu, má potřebu se ho zastat. Topolánek podle
Haase odváděl práci premiéra dobře. Zajímal se prý také o situaci ve
straně a snažil se dělat něco proti jejímu „sešupu“, který přišel o
pár let později. Na druhé straně byl natolik vytížen, že se za jeho zády
pletichařilo proti němu. Úspěšně.

Jediný politik, který se tenkrát zamyslel nad tím, kam ODS spěje, byl ten,
na koho později všichni sváděli vinu – Mirek Topolánek. Hovořil se mnou,
naslouchal, přemýšlel, diskutoval se mnou o problémech ODS, hádal se se
mnou a nakonec mě vyzval, abych přešel z Hradu k němu a dělal mu poradce.
Což jsem udělal a nikdy jsem toho nelitoval. Když jsem u něho začal
pracovat, byl už premiérem a schylovalo se k českému předsednictví.
Záležitosti státu mu zabíraly příliš mnoho času a Mirek svou práci
dělal poctivě. A proto se za jeho zády mohl připravovat jeho pád,“ napsal
Haas na sociální síti Facebook.

Výhodou Mirka Topolánka prý je, že umí s chladnou hlavou řešit krizové
situace. Podle Haase je navíc Topolánek příjemným společníkem, který
rozhodně není tím buranem, za jakého ho část veřejnosti má.

Na druhé straně Topolánek nebyl svatý a měl své problémy. Týkaly se
třeba mnohokrát zmiňovaného a stále probíraného lobbisty Marka Dalíka,
který by měl příštích pár let prožít za mřížemi.

„Dalík – je to jeho dlouholetý kamarád a je to podle mě ješitný narcis.
Pokud si vzpomenete, nebyl souzen za to, že by zastupoval v těch jednáních
Topola. Přizval jej k tomu kdosi, kdo byl v té zakázce zainteresovaný. A
Dalík byl souzen za podvod – vykládal komusi, že může cosi zařídit,
což byl nesmysl. Také žádné peníze nedostal. Mediální mýtus o tom, jak
Dalík Topola ovládal, je podle mého tak jako tak přehnaný. Já jsem po
celý rok s Topolánkem trávil mezi osmi až dvanácti hodinami denně, velmi
často ještě víc, dlouho do noci. A věřte mi nebo ne, já jsem Dalíka v
životě neviděl, v životě jsem s ním nepromluvil a ani v mé přítomnosti
v Topolánkově kanceláři, nebo na jeho mobilu, nikdy nezazvonil telefon od
Dalíka,“ prozradil Haas.

Pár slov přidal i k slavné kauze „Toskánsko“ v Itálii. V roce 2009 se v
tomto regionu stalo prý jen to, že se potkalo několik lidí, které u toho
nafotil bývalý šéf civilní rozvědky Karel Randák a následně fotky
předal Topolánkovým konkurentům.

„Topol šel po molu a potkal ředitele ČEZu Romana, který tam byl také na
dovolené. Prohodili spolu pár slov a rozešli se. A celé to natočil na
kameru Randák, bývalý šéf rozvědky a poslal jej tam, jak se později
ukázalo, šéf Věcí veřejných Bárta. Topol se rovněž sešel na molu se
svým ministrem Řebíčkem a vypil s ním kafe na palubě jeho jachty. Opět
natáčel Randák,“ podotkl Haas.

Svůj „posudek“ na Mirka Topolánka uzavřel Haas slovy, že si ve svém
životě vážil několika politiků – Václava Klause, Mirka Topolánka,
Jaroslava Kubery. Všichni tři byli a Kubera ještě je členem ODS. Vážil si
však také Miloše Zemana, kterého chtěl volit v prezidentské volbě. Jenže
pak přišel na scénu Topolánek a ten je podle Haase lepší než Zeman. .
Napsal tato slova, ač prý tuší, že tím řadu lidí naštve. Přesto si na
nich trvá.

Tomáš Haas doslova napsal:

Především bych chtěl potvrdit, že ano, jsem zaujatý.

Mirka Topolánka znám, znám jej dlouho, tykáme si a byl jsem nějakou dobu
jeho poradcem. A i po jeho odchodu z politiky jsme se občas scházeli na kávu,
sklenku vína a na kus řeči.

Takže nejsem úplně nezaujatý divák, který píše z povzdálí a bez
přímého kontaktu cosi o někom, koho zná jen z popisu a pověsti v
bulvárních mediích, mezi které už dnes bohužel patří i mainstreamová
media.

A musím hned ze začátku říci i to, že mám Mirka rád, mám rád jeho
připravenost, pohotovost a rozhodnost.

Že by byl dobrým prezidentem, o tom nemám pochyb.

I proto, že je otevřený novým ideám, není zkostnatělý a je při tom, i
když v tom by asi se mnou nesouhlasil, konzervativcem jako já.

Mí čtenáři vědí, že jsem dlouho kritizoval ODS pro klientelismus a roli "kmotrů"
ovlivňujících její politiku. ODS to škodilo, ztrácela důvěru svých
voličů a má stížnost až dodnes je, že tomu nevěnovala pozornost. Mluvil
jsem o tom s mnoha politiky, a jak jsem pochodil, ví každý, kdo někdy četl
mou jednosměrnou "korespondenci" s ODS.

Jediný politik, který se tenkrát zamyslel nad tím, kam ODS spěje, byl ten,
na koho později všichni sváděli vinu – Mirek Topolánek. Hovořil se mnou,
naslouchal, přemýšlel, diskutoval se mnou o problémech ODS, hádal se se
mnou a nakonec mě vyzval, abych přešel z Hradu k němu a dělal mu poradce.
Což jsem udělal a nikdy jsem toho nelitoval.

Když jsem u něho začal pracovat, byl už premiérem a schylovalo se k
českému předsednictví. Záležitosti státu mu zabíraly příliš mnoho
času a Mirek svou práci dělal poctivě. A proto se za jeho zády mohl
připravovat jeho pád.

V době svého předsednictví Rady Evropy řešil problémy, které daleko
přesahovaly hranice naší republiky. Plynová krize hrozila koncem dodávek
plynu do Evropy a Topol dělal, co mohl, aby krizi vyřešil. Byl jsem svědkem
jeho jednání s ruskými lídry a s Tymošenkovou, viděl a slyšel jsem jeho
stabilitu a pevnost ve vyjednávání a byl jsem svědkem jeho úspěchu.

Proto vím, že dokáže s chladnou hlavou řešit krize a těžké situace.

Vím také, že je příjemným společníkem a má hodně daleko k buranství,
které mu bylo někdy vyčítáno. Je prostě Valach. V tom dobrém smyslu.

ODS jsem dlouholetý odchod voličů a ztrátu důvěry vyčítal již před
rokem 2008. A jediný, kdo mi naslouchal a mluvil se mnou o tom, byl Topolánek.
A také mne, jak jsem řekl, nakonec přetáhl z Hradu a jmenoval svým poradcem.
Topol si skutečně, jako jediný člověk ve vedení ODS připouštěl, že je
cosi špatně. A hledal cesty, jak z toho. Nebyl podříznut pro hloupý
rozhovor s gay magazínem, který byl podle mého na něho nastražená past.
Jeho tiskový odbor mu dojednal ten rozhovor a člověk z tiskového odboru ODS
jel s ním. A nechal jej po začátku rozhovoru samotného s tím, že musí
jít připravit tiskovku. To je velké profesionální pochybení, pokud je
skutečně jen pochybení. Nikdy nesmí politikův štáb prezidenta, premiéra
nebo ministra nechat v kontroverzním prostředí, jako je gay magazín bez „dozoru“,
a když začne být rozhovor příliš „citlivý“, musí mu poklepat na
rameno a říci: „pane premiére, musíme jít, čeká nás tiskovka.

A stalo se to vzápětí potom, co Topolánek pronesl ke shromážděným
podnikatelům první projev o „kmotrech“ a klientelizmu v ODS. Ten, který
mu někteří lidé v ODS dodnes nezapomněli. Měl Topolánek nějaké
problémy?

Dalík – je to jeho dlouholetý kamarád a je to podle mě ješitný narcis.
Pokud si vzpomenete, nebyl souzen za to, že by zastupoval v těch jednáních
Topola. Přizval jej k tomu kdosi, kdo byl v té zakázce zainteresovaný. A
Dalík byl souzen za podvod – vykládal komusi, že může cosi zařídit,
což byl nesmysl. Také žádné peníze nedostal.

Mediální mýtus o tom, jak Dalík Topola ovládal, je podle mého tak jako tak
přehnaný. Já jsem po celý rok s Topolánkem trávil mezi osmi až dvanácti
hodinami denně, velmi často ještě víc, dlouho do noci. A věřte mi nebo ne,
já jsem Dalíka v životě neviděl, v životě jsem s ním nepromluvil a ani v
mé přítomnosti v Topolánkově kanceláři, nebo na jeho mobilu, nikdy
nezazvonil telefon od Dalíka. Vím, že spolu někdy trávili weekendy v
Krkonoších a že spolu několikrát jeli na dovolenou. K té nejznámější
bych rád něco řekl.

Toskánksko – co se tam stalo? Kdykoliv někdo vysloví jméno Topolánek,
okamžitě všichni pokývou hlavami a ztichnou. To tajemné Toskánsko.

Co se tam vlastně stalo? Topol šel po molu a potkal ředitele Čezu Romana,
který tam byl také na dovolené. Prohodili spolu pár slov a rozešli se. A
celé to natočil na kameru Randák, bývalý šéf rozvědky a poslal jej tam,
jak se později ukázalo, šéf Věcí veřejných Bárta. Topol se rovněž
sešel na molu se svým ministrem Řebíčkem a vypil s ním kafe na palubě
jeho jachty. Opět natáčel Randák.

A to je vše, kromě toho, že novináři hledali, komu patřila vila, ve které
měl Topol pronajatý byt, a dostali se kamsi k nějaké akciovce ve Švýcarsku
a nezjistili nic víc. A od té doby to byla „Tajemná vila v Toskánsku“. S
Romanem, šéfem největší energetické společnosti se státní účastí, se
Topol setkával v rámci svých pracovních povinností několikrát ročně. A
Řebíčka viděl každý týden ve vládě. Proč by si s nimi měl dávat
schůzku v Toskánsku opravdu nevím a celou aféru „Toskánsko“ považuji
za výplod fantazie novinářů a Topolových nepřátel uvnitř a kolem ODS,
„kmotrů“. A Bárty, který s nimi byl v úzkém spojení. Jen se zkuste
kohokoliv z kritiků zeptat, co se vlastně v tom Toskánsku mělo stát nebo
snad dokonce stalo.

Topol udělal spousty chyb a někdy měl výrazy po valašsku „neukázněné“.
Ale nebyl v tom ani zdaleka horší, než někteří naši jiní premiéři či
ministři nebo dokonce prezidenti.

Za dlouhodobý odliv voličů ODS a její ztrátu důvěry mohl daleko méně
než ti, kdo jej v ODS obklopovali. Ovšem byl snadným a velmi „vyhovujícím“
viníkem.

Určitě je vina i na Topolovi, velmi dlouho ten odliv voličů také
přehlížel. Ale z vedoucích činitelů ODS byl první a jediný, kdo si to
uvědomil a kdo by s nějakou reformou po skončení evropského předsednictví,
které mu zabralo neuvěřitelnou spoustu času, začal. Mluvil jsem s ním o
tom mnohokrát.

Podle mě udělal chybu, že o „kmotrech“ a problému klientelismu v ODS
promluvil příliš brzo, v době, kdy neměl čas se tomu naplno věnovat.

A to je můj „posudek“ na Mirka Topolánka, jednoho ze dvou lidí, se
kterými jsem měl čest pracovat a ke kterým se nejčastější vrací
sedmdesátiletý důchodce ve vzpomínkách na své povolání. Tím prvním, je
samozřejmě Václav Klaus. A tím druhým je Mirek Topolánek. A takoví jsou i
v mém žebříčku preferovaných osobností pro prezidentskou funkci. Třetím
byl senátor Kubera a čtvrtým je prezident Zeman, kterého jsem chtěl volit,
pokud by se nenašel lepší kandidát. A to se dnes podle mně stalo.

Vím, že jsem tím, co jsem napsal, naštval mnoho lidí. A vím že dostanu
vynadáno i od Mirka Topolánka. Je mi to líto, ale napsat jsem to musel.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Japonsko umístilo vojenskou základnu na hranici s Čínou u sporných ostrovů

Do povinností základny patří hlídkování před pokusy o vzdušný výsadek
jiných zemí a monitoring mořského a vzdušného prostoru v oblasti ostrova
Jonaguni.

V pondělí bude na ostrově Jonaguni umístěna základna pozemních vojsk
Japonska ve vzdálenosti 150 kilometrů od ostrovů, o které vede spor s
Čínou.

Podle informací agentury Kyodo se základna bude skládat přibližně ze 160
vojáků. Do jejich povinností bude konkrétně patřit hlídkování před
možnými pokusy o výsadek parašutistů jiných zemí a monitoring mořského
a vzdušného prostoru v oblasti ostrova Jonaguni, vedle něhož se nachází
ostrovy Senkaku (čínské označení Tiao-jü-tao). Specialisté budou také
obsluhovat radarovou stanici, která se na ostrově nachází.

Spor o vlastnictví ostrovů probíhá mezi zeměmi od sedmdesátých let
minulého století. Japonsko ujišťuje, že vstoupilo na ostrovy roku 1895, do
té doby nikomu nepatřily. Peking trvá na tom, že ostrovy se staly
součástí čínského impéria už před 600 lety a na japonských mapách z
let 1783 a 1785 jsou Tiao-jü-tao označeny jako čínská teritoria.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Spisovatel Vondruška: Společnost nerozdělují ti s legitimním mandátem, ale
ti, kteří neustále a za každou cenu hlásají názory, s nimiž ve volbách
prohráli. A nejspíše prohrají znovu. A jistý textař, který na Staromáku
prozřel...

HISTORIE A SOUČASNOST OČIMA VLASTIMILA VONDRUŠKY Půl roku psal spisovatel a
historik Vlastimil Vondruška pro ParlamentníListy.cz týden co týden své
postřehy k tomu, co se kolem nás děje. Teď, když se na nějakou dobu musí
odmlčet, protože začíná psát pátý díl Husitské epopeje, přiznává,
že díky svým glosám a následným reakcím čtenářů si udělal malou
sondu do naší národní duše, do politické vyspělosti a korektnosti. Musí
však konstatovat, že to nebyl vždycky veselý pohled.

Půl roku jsem každou neděli psal pro ParlamentníListy.cz své poznámky k
tomu, co se kolem nás děje. Teď se na nějakou dobu odmlčím, protože
začínám psát pátý díl Husitské epopeje a chci mít na psaní klid,
neboť tahle románová řada je z mé literární tvorby rozhodně
nejnáročnější. A když už svou práci nedělají odpovědně politici,
neměli bychom být stejní jako oni. Pokud totiž napíšete špatně zákon,
můžete ho donekonečna novelizovat a svádět chyby na opozici. Pokud
napíšete špatně román, nic novelizovat nelze a odpovědnost je jen na
autorovi.

Půl roku je dlouhá doba a pro mne bylo psaní postřehů velice zajímavé,
protože jsem si mohl prostřednictvím reakcí čtenářů udělat malou sondu
do naší národní duše, do politické vyspělosti a korektnosti. Musím
říci, že to nebyl vždycky veselý pohled. Mýlit se může každý, autor i
komentátor, nicméně omyly druhých bychom měli vyvracet argumenty a nikoli
hrubostmi. Přiznám se, že primitivní arogance některých příspěvků
však byla spíše k pousmání než k pláči. Tak u článku o marnosti
Senátu jsem se dozvěděl, že na mne čtenář plive, protože Senát jsem
založil spolu s Havlem a teď křičím. O perlách, které někdy
vyšperkovaly diskusi k problémům migrace a vlastenectví, se raději ani
nezmiňuji.

Pouze Česká televize a aktivisté ani po roce dikci k uprchlíkům nezměnili

Každého na druhou stranu samozřejmě potěší souhlasné názory. V mém
případě ovšem nikoli z prosté autorské ješitnosti, tou rozhodně netrpím,
ale proto, že je hodně lidí, kteří vidí svět podobně jako já. V tom je
naděje, že se věci začnou měnit k lepšímu. Ostatně, když jsem před
více než rokem vstoupil do mediálního prostoru článkem „Špatně mne
vychovali, aneb o vlastenectví a vlastizradě“, rozhodně jsem to nedělal
pro slávu. To bylo v době, kdy si skoro nikdo netroufl říci křivé slovo o
těch chudácích, kteří k nám prchají a musíme jim dát nový domov a s
otevřenou náručí je přivinout na hruď. A kdo si to nemyslí, je netvor a
všichni by ho měli poplivat. Alespoň tak to prezentovala Česká televize,
aktivisti a ti novináři, kteří ochotně přisluhují vladařům. Srovnejte,
jak se za rok dikce změnila (s výjimkou České televize a aktivistů,
samozřejmě).

V románech se vždycky snažím respektovat zásadu, jakou má umění od
nejstarších časů - dávat lidem naději a víru v život. A stejně tak se
snažím ve svých úvahách hledat analogie v historii, abychom si uvědomili,
že není katastrofa, pokud nás něco ohrožuje, ale katastrofou je, pokud nic
nepodnikneme. Pokud se nezačneme o svou svobodu a budoucnost sami rvát, pokud
složíme ruce do klína a budeme jako ovce čekat, až to někdo za nás
zařídí. Nezařídí. Každý člověk má osud ve svých rukách, my,
muslimové, pravoslavní Rusové, budhističtí i ateističtí Číňani,
globální Američani i hladovějící Afričané. Ale zvítězí ten, kdo ví,
co chce a kdo to umí prosadit. Láska a pravda totiž v dějinách nikdy
nezvítězila a nezvítězí!

Jistý textař prozřel, že bez něj přijdeme na buben, a obětuje se pro nás

Občas dostávám od některých čtenářů výzvy, abych vstoupil do politiky,
a poté, co začali kandidaturu na prezidenta ohlašovat zájemci, nad jejichž
jmény se mnoho rozumných lidí otřáslo hrůzou, kohosi napadlo, abych taky
kandidoval. Pár nominací jsem už získal a nesmírně si té důvěry
vážím. Ale ten nápad nepovažuji za správný a rozhodně do politiky
nevstoupím. Na rozdíl od některých osobností to ovšem myslím vážně a
určitě nebudu jako jistý textař, který nás nechával napjaté, protože
stále nevěděl, až před několika dny na Staroměstském náměstí prozřel,
že bez něj přijdeme na politický buben a rozhodl se pro nás obětovat.

Politika je řemeslo jako každé jiné, a stejně jako nelze na stará kolena
začít s živností, o níž nemáte vůbec žádné ponětí, platí to i v
politice. Politika je řemeslo podivné, rozhodně ne zrovna čestné, vyžaduje
schopnost intrikovat, neříkat celou pravdu, hledat kompromisy navzdory
zdravému rozumu a vlastní cti, více mluvit než doopravdy dělat. To vše k
tomu řemeslu patří, a není to nic pejorativního, protože čistá politika
neexistuje a je naivní představa, že by se tak někdo mohl jako politik
chovat. Za národní zájmy se rozhodně bít budu, ale ne jako politik,
protože účast ve vládě nebo práce zákonodárného sboru určitě není
jediná možnost, jak se podílet na chodu věcí veřejných. K němu přece
patří rovněž prezentace myšlenek. Vědět a rozumět, to je pro naši
budoucnost to nejdůležitější. A je na nás donutit politiky, aby jednali
podle našich představ a potřeb, a ne aby si vyřizovali své soukromé účty
a kšeftíky.

Problémem je arogance politických elit a na ně přisátých médií i
umělců

Při psaní komentářů jsem se dotkl mnohých neduhů dneška, ale pokud bych
měl jeden vyzdvihnout jako kardinální, pak to nebude migrační vlna, nebude
to zápas o národní hodnoty, nebude to ani impotence Evropské unie, to vše
jsou až následky.

Za hlavní problém považuji aroganci politických elit a na ně přisátých
médií, aktivistů, umělců a rozmanitých nýmandů. Už dávno neplatí, že
hlas lidu je hlasem božím. Pokud si troufnou evropské i naše politické
špičky tvrdit, že je lid hloupý, protože se mu nelíbí, co jeho vrchnost
dělá, pak jsme přesně v té situaci, kdy se blíží katastrofa. Žádná
společnost, dokonce ani postavená na vládě jedince, natož demokratická,
nemůže v podobné disharmonii dlouhodobě přežívat.

Právě vyšlo, můžete objednat se slevou 20 % ZDE

Dokud se volila jednotná kandidátka Národní fronty, pak se dalo těžko
hovořit o legitimitě voleb. Vybojovali jsme však svobodný, demokratický
volební systém, založený na soutěži politických stran. A měli bychom jej
tedy ctít! Jinak se vracíme do totality a je jedno, zda bude komunistická,
řízená samozvanými úředníky z Bruselu nebo politiky, kteří odmítají
respektovat lid.

Nikdo nedává nespokojencům právo vyzývat k povstání proti vítězům

Volby mají jasný smysl – v daném volební období (u nás po dobu čtyř
let) stanovit podle vůle lidí základní pravidla, tedy kdo bude vládnout a
jakým směrem se bude společnost ubírat v zahraniční politice,
hospodářsky, sociálně, kulturně. Základem demokracie je, že se menšina
podrobí většině. I když se většina ubírá jinam, než by pár jedinců
chtělo, je to správné, protože nelze vyhovět úplně všem. Právem
menšiny je upozorňovat na chyby a snažit se, aby v dalších volbách
prosadila své vidění světa. To je třeba dělat věcně a v mezích jisté
politické kultury. Ale rozhodně nikdo nedává nespokojencům právo, aby v
tom volebním období, v němž jejich kandidáti prohráli, vyzývali národ k
povstání proti těm, kteří legitimně a čestně zvítězili.

Politická argumentace dneška je založena na polopravdách a aroganci, v
posledních dnech dokonce na zjevných lžích. Pokud někdo společnost
rozděluje, nejsou to rozhodně ti politici, kteří získali demokraticky
legitimní mandát. Jistě, mohou dělat chyby, mohou říkat slova, která se
nám nelíbí, ale my si je zvolili. Nic víc a nic míň. Společnost
rozdělují ti, kteří neustále a za každou cenu hlásají názory, s nimiž
ve volbách prohráli. A nejspíše prohrají znovu, jak celkem věrohodně
dokumentují rozmanité výzkumy voličských preferencí a důvěry v
jednotlivé konkrétní politiky. Přesto nám je hlasitě a někdy naprosto
drze stále a stále vnucují, a ještě si hrají na spasitele.

Neúctou k demokracii se nakazili i ti, kteří ji pomáhali vybojovat

Proto za základní problém dneška vidím poměrně široce rozšířenou
neschopnost a neochotu chovat se s pokorou a úctou k demokracii. A je smutné,
že se touhle nemocí nakazili ti, kteří u nás pomáhali demokratický
systém vybojovat. Je ovšem otázka, zda za něj bojovali pro ideu samotnou,
nebo pro svůj prospěch, jehož se jim zřejmě nedostává tolik, kolik by si
představovali.

Až skončím s psaním Husitské epopeje, nejspíše se ke komentářům
vrátím, protože se svět nezmění mávnutím kouzelného proutku. Ale pokud
mohu, prosím všechny, aby si neustále opakovali, že hrubost není argument,
lež byla vždycky lží a osobní ambice není důvod k tomu, aby člověk
nerespektoval principy demokracie. Lidský život je krátký, proč si ho máme
navzájem znepříjemňovat věcmi, které by nebyly vůbec fatální, pokud
bychom je my sami nevyhrocovali do nesmyslných konfliktů.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Andor Šándor se rázně ozval z ČT: Chováme se jako ignoranti. Politici nic
nedělají

Zuzana Tvarůžková přivítala v úterním Interview ČT24 někdejšího
náčelníka Vojenské zpravodajské služby Andora Šándora. Analytik
promluvil ke dnešní děsivé situaci v Bruselu. Konstatoval, že politici toho
hodně namluví, ale jinak s teroristy nebojují, jak by bylo třeba.

„Obávám se, že přichází doba, kterou bychom mohli popsat jako
izraelizaci Evropy. A netýká se to jen Evropy. Stačí se podívat do Turecka,
kde nemine snad týden, aby nedošlo k útoku. A neděláme nic. Slýcháme, že
je Evropa ve válce s terorismem, ale není to pravda,“ řekl jasně host.

Máme zde celou řadu rozvitých států, z nichž teroristé přicházejí.
Málokdo si také všímá toho, že dochází k islamizaci Kosova i Bosny a
Hercegoviny. „A to je velmi blízko České republiky,“ varoval Šándor.
Podobnou hrozbu dnes představují zničený Irák, zničená Libye. Tyto státy
před útokem spojenců nějak fungovaly. Nebyly sice demokratické, ale
fungovaly.

Nelze akceptovat no-go zóny

V první řadě je podle Šándora třeba řešit otázku muslimských menšin v
západních zemích. Měli bychom vědět, že kupříkladu ve francouzských
věznicích sedí velká část muslimů a toho si nikdo nevšímá. Přitom
věznice jsou živnou půdou k radikalizaci. Politici sice stále říkají, co
je třeba dělat, říkají to už od devadesátých let minulého století, ale
nakonec nedělají nic. Dobře je to vidět např. v bruselské čtvrti
Molenbeek, kde se nedávno dopadený terorista Abdeslam skrýval celé měsíce.

„Policie se tam setkává s otevřeným nepřátelstvím. Není možné
akceptovat situaci, v níž máme nějaké no-go zóny, kam se policisté bojí
chodit i za denního světla. To je selhání státu,“ udeřil znovu host.
Buď posílíme bezpečnostní opatření a přinese to určité výsledky. „Nebo
také nemusíme dělat vůbec nic a pak budeme potrestáni za to, jací jsme
ignoranti,“ nebral si servítky Šándor.

Od 11. září 2001 přece víme, že nám teroristické útoky hrozí, a po 15
letech najednou slyšíme, že se musíme něco učit. To je přece
neuvěřitelné. Musíme si uvědomit, že mezitím došlo k teroristickým
útokům ve Španělsku, ve Velké Británii, ve Francii a teď v Bruselu.
Opravdu někdo věří tomu, že se nás teror netýká? Ptal se analytik.

Proč nás ti lidé tak nenávidí, proč jsou ochotni nás zabíjet?

Co s tím teď? „Jistou snahu vyvíjejí Britové, kteří se do policejního
sboru snaží dostat také nějaké muslimy. Pokud chcete proniknout do určité
komunity, potřebujete příslušníky menšin, které do ní proniknou,“
konstatoval. Česká republika šla v posledních letech úplně jiným směrem,
oslabovala tajné služby, což je absolutně nepřijatelné. Je třeba to
změnit. Zároveň si nesmíme myslet, že tajné služby tu máme jen od toho,
aby bojovaly s terorismem, kromě toho musejí bojovat i s organizovaným
zločinem a jinými problémy. Stejně tak musíme odstoupit od snahy omezit
legální držení zbraní, o což se pokoušejí v Bruselu. Tím jen pomůžeme
černému trhu se zbraněmi.

„Ale ani to nestačí. Snažme se jít také po těch příčinách. Snažme
se řešit, proč nás ti lidé tak nenávidí, proč jsou ochotni zabíjet,“
řekl na adresu teroristů host.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Stanislav Novotný: VŘSR

Je jí 100 let - tzv. Velké říjnové socialistické revoluci. Desítky let
jsme poslouchali kánonické nesmysly o osvobození proletariátu z jeho okovů.
O položení základů ráje na zemi.

Všechno se to mělo stát v zemi, kde byl proletariát marginální a kde jej
bylo nutno vytvořit zbídačením rolníků a rudým terorem. V zemi, kde musel
Lenin v Dubnových tezích přepsat marxismus, aby realizoval to, co se dle
základního teoretika nového světa, nemělo v Rusku vůbec uskutečnit.

Ale proč takový obrat? Proč Lenin musel dojít k závěru, že v „v
nejslabším článku imperialistického řetězu“ dojde ke změně. Protože
byl zaplacen. A dobře. Byl zaplacen německou vládou a jeho financování,
stejně jako financování celého revolučního cirkusu nedobrých klaunů,
zařídil jistý I. L. Gelfand (krycí jméno Parvus). A nejenom on, byla zde
celá plejáda lidí, u nichž je dosti patrné, že upřímné přesvědčení
bylo pro ně méně důležité, než peníze. Však také obsadili posty
rudých komisařů a zrazovali to nejdůležitější – lidi. Mezi nimi
samozřejmě vysoko ční L. D.Trockij.

Rusko bylo revolučně vydrancováno. Mnoho z těch, kteří neměli ani
ponětí o nutnosti jakési revoluce, bylo zavražděno. Do USA odjely lodě se
zlatem, často importovaní revoluční funkcionáři platili obilím či
kožešinami jenom proto, aby se to prokazatelně hmatatelně cenné dostalo do
těch správných rukou. A hlavně koncese! Zaplatili jsme vám, tak předejte
nemovitosti, infrastrukturu, suroviny. Jak prosté. Rozdělit si staré Rusko a
oligarchicky bohatnout.

Ale svět není tak jednoduchý. Vznikl SSSR a udržel se. A do značné míry
Západem vytvořený SSSR se zkonsolidoval jako supervelmoc, vyhrál válku a
vyvezl revoluci, kterou vlastně zaplatil z naprosto zištných a mocenských
důvodů úplně někdo jiný. Dovezl ji i k nám a bylo nám z toho dost smutno.
Ale vyrostla také Amerika. Vyvažovala, soupeřila a nakonec vyhrála. Ale
došla k závěru, že velká bere vše, a to také nebylo dobré.

Kde jsme vlastně na té šachovnici teď? Filosof Ivan Soloněvič říká, že
revoluci dělala v Rusku druhořadá inteligence posledních 100 let, popř.
advokáti 4. řádu jako byl Kerenskij. Nebyli to tedy géniové jako
Dostojevskij či Mendělejev. Ty by to ani nenapadlo. A Soloněvič dokonce
litoval, že vedle Mauzolea nestojí socha neznámého profesora. Chtěl tím v
podstatě říci: pomník člověku, jenž nikam nedohlédl. Jak trefné.
Dávejme, prosím, větší pozor na ty naše „myslitele“ a zkoumejme jejich
finanční zdroje. Trockistů a jejich barevných revolucí už bylo opravdu
dost.

A také si dávejme pozor na majdany všeho druhu. Na počátku zní věty
opojně, někdy i múzicky. Ale pak zjistíte, že den demonstrace pro
nezaměstnaného účastníka protestu na Majdanu stojí 100 USD. A že
Angličané platili své hochy už v únoru 1917. No a náhle za vás někdo
prodává lithium, vyváží černozem, zbavuje vás potravinové
soběstačnosti či vlastní energetické politiky. Říká vám s kým smíte a
s kým nesmíte obchodovat. A hlavně, že tu vládu za vás zařídí sám. A
co ty naše zlaté ziskovky živené zvenčí? Chcete je? Revolucionářům
také plynuly ze zahraničí značné sumy. A stačily na to, aby rozvrátily
armádu a nakonec celý stát.

Tak bohužel vypadá normální svět. Všude nástrahy, protože mocenské
skupiny bojují, státy bojují, jedinci bojují. Pravda, není na to hezký
pohled, ale je to tak. Bezmezně věřit svým politickým spojencům, nechat se
jimi zkorumpovat či vydírat a vydávat tak všanc ty, které představuji a
mám i chránit, je trestuhodné. Jidášova agenda má vždy jen jedno
vyústění.

Po východních převratech stála Ruská federace dlouho na hanbě, ale dala se
opět dohromady. Není to už SSSR a nemůže mít dřívější ambice. VŘSR
je v Rusku mementem a bojování ideologicky minulých válek nedává z naší
strany žádný smysl. Buďme především na své straně. Jsme Češi a
Středoevropané. Vrátili jsme se tak trochu do bismarckovských dob a musíme
najít sami sebe. VŘSR je pryč a my máme vlastní zájmy.

VŘSR zvítězila mj. také proto, že car Mikuláš II. nebyl schopen jednat
jako vůdce. Vydával se za hospodáře země, ale když bylo nutno řešit
kopec sociálních a strukturálních problémů po roce 1905, nastrkoval jiné
figury. Nebyl schopen čelit anarchistickému terorismu, řádění cizích
tajných služeb a nebyl schopen postavit se za svého nejlepšího premiéra
Petra Stolypina. Prakticky jej tak vydal atentátu napospas.

Co vám to připomíná? I my máme premiéra a ministry. Ale toho současného
prvního z prvních nepošlete v noci samotného ani na suchý záchod v lese.
Ale kde je ten, kdo ponese odpovědnost, kdo se popere za skutečné české
zájmy, za dobré vztahy k velmocem i našim sousedům, kdo nebude bojovat cizí
ani minulé války. Potřebujeme vládu, která zastaví další dehonestující
kolonizaci ČR. Dámy a pánové v politice, myslete na občany a sestavte
takovou vládu. Na nic se nevymlouvejte. Je to jednoduše vaše práce. V Rusku
se hrálo mnoho her, Rusko dokonce vítězilo ve válce a náhle přišel
rychlý konec. A Němci zase zaplatili revolucionáře proto, aby vyhráli I.
světovou válkou, ale nakonec jí prohráli. Málokoho z tehdejších hlavních
protagonistů napadlo, jak šílené následky ponesou za svou bohorovnost. A vy,
kteří máte tu možnost, naznačte i bruselským, že žádný strom neroste
do nebe.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Michael Žantovský se rozepsal, jak máme zalévat demokracii

Slovensko se s počátečními podmínkami, které mělo po rozdělení federace
v mnoha ohledech obtížnější než ČR, vyrovnalo o něco úspěšněji než
Češi, Moravané a Slezané. V eseji, kterou přináší Týdeník Echo a
ukázku z níž přinesl web Echo24, to píše ředitel Knihovny Václava Havla
Michael Žantovský.

V eseji mimo jiné píše, že svobodě se u nás po celých pětadvacet let
mimořádně dařilo. „Umožnila vznik demokratických institucí, neomezené
svobody projevu a svobodných sdělovacích prostředků a otevřela cestu
podnikavosti a umu jednotlivců. V každodenním životě se projevovala jako
možnost cestovat za hranice všedních dnů, svobodně vyznávat víru i její
nedostatek, sledovat naučné dokumenty i pornografii, dávat najevo
sebevědomí i pomáhat slabším,“ napsal Žantovský s tím, že většina z
nás se smířila i s tím, že svoboda je tak trochu barvoslepá: „Nabízí
příležitost podnikatelům i podnikavcům, poctivcům stejně jako pokrytcům.“

"Svoboda je nesmírně cenný, ale současně křehký dar. Není to cosi, co se
dá uložit do vitríny, občas oprášit a ukazovat návštěvníkům. Sdílí
se svými nositeli vlastnosti živé hmoty – schopnost se kultivovat,
rozvíjet, ale také chřadnout, deformovat se a hynout. Musí se pěstovat,
zalévat, kultivovat, opatrovat a střežit. Je citlivá na nedostatek světla a
pravidelné péče," rozepsal se poeticky Žantovský.

Celá ukázka je ZDE

Svoboda nám také umožnila jednotlivě i společně vykročit na cestu do
budoucnosti, píše dále Žantovský. „Naši slovenští přátelé se koncem
roku 1992 rozhodli jít po té cestě samostatně. Jak kdosi podotkl, Českou
republiku vlastně vytvořili Slováci,“ podotýká.

A připouští, že „bratranecký pohled přes řeku Moravu“ nám příliš
důvodů k sebevědomí nedodává. „Nikdo nemůže popřít, že po
rozdělení federace mělo Slovensko, menší, mezinárodně méně známé a
ekonomicky slabší, daleko obtížnější počáteční podmínky než my. A
stejně tak nikdo nemůže popřít, že se s nimi po překonání mečiarismu
vyrovnalo velmi úspěšně. Přiznejme si, v mnoha ohledech o něco
úspěšněji než my, Češi, Moravané a Slezané,“ uvedl Žantovský.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní