Question:
Čína s radostí vítá českého Krtečka a jeho nového kamaráda Pandu.
VIDEO

V Číně začalo vysílání nového 52dílného animovaného seriálu o
populárním českém Krtečkovi. Tentokrát se na obrazovkách objeví spolu s
jeho novým kamarádem – pandou, informuje People’s Daily. Podívejte se na
pořad čínské televize CCTV o Krtečkovi a nových dílech.

„Panda a malý Krteček, typické postavičky široce obdivované v Číně a
České republice, se objevili v novém animovaném seriálu, který se začal
vysílat v Číně v pondělí. Série o 52 dílech byla produkována ve
spolupráci se státní vysílací společností China Central Television (CCTV)
a pražskou společností Little Mole company," informuje v úterý People's
Daily.

Nová animovaná série vypráví dojemné a humorné příběhy těchto dvou
poté, co Krteček potká v Číně Pandu.

Vysílání je naplánováno na dětském kanálu CCTV. České vysílání je
plánované v blízké budoucnosti.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Podřídíme se muslimům, ustoupíme a budeme se jim klanět. To chtějí.
Exdiplomat se raduje z Trumpa a má ostré vzkazy Halíkovi, politikům i
novinářům

ROZHOVOR „Lidé už dávno nevěří blouznící Merkelové ani Junckerovi či
Schulzovi. Nevěří jejich nereálným vizím, které i podle posledního
oráče vedou Evropu do záhuby.“ Bývalý diplomat Jiří Kobza (SPD) je
přesvědčen, že nadcházející vlna voleb smete „euroškodiče jednou pro
vždy do zapomnění“, a upozorňuje i na to, že spousta lidí bude muset po
roce 2017 začít skutečně pracovat. Jenže zároveň se také obává, že
pokud vláda „nebude jednat, začnou občané z pocitu zoufalství a bezmoci
brát svoji bezpečnost do svých rukou, jako to vidíme v některých
případech ve Francii nebo v Německu či Švédsku“.

Předpokládám, že jste spokojen s vítězstvím Donalda Trumpa v amerických
prezidentských volbách, v čem pro vás vzbuzuje rozhodnutí voličů naději
a je čeho se obávat?

Z vítězství Donalda Trumpa mám radost především z toho důvodu, že je
živoucím důkazem toho, že volby opravdu mohou něco změnit. Mnoho našich
občanů propadlo volební skepsi, na volby, jako nástroj změny rezignovali,
jak bylo vidět na posledních krajských i senátních volbách, a já proto
vkládám velkou naději v to, že americký příklad je přesvědčí, že
volit je správné a opravdu přijdou volit.

Čeho se obávat? Že přijde obrovská manipulativní a nečistá masáž
obyvatel ze strany masmédií, zaměřená proti vlastenecky naladěným hnutím
a stranám. Je spousta lidí, kterým již začíná být jasné, že po
parlamentních volbách 2017 budou muset do skutečné práce, a tak udělají
vše pro to, aby taková situace nenastala.

Osobně si myslím, že pan profesor Halík ve své osobě ztělesňuje mnoho
špatných lidských vlastností, už dlouho se zamýšlím nad otázkou, komu
ten pán vlastně slouží, protože křesťanství ani vlastenectví to jistě
nejsou. Nepovažuji vlastenectví ani obavu o bezpečnost lidí a státu za
špatné vlastnosti. Navíc považuji zmíněné halíkovské „vzdělance“
za pouhé oportunisty, hledající cestu k moci prostřednictvím nevolených a
neodvolatelných funkcí v různých státem placených organizacích. Podle mne
selský rozum je to, co tato společnost již dlouho postrádá a potlačuje.

Mimochodem, v řadách SPD je mnoho vysokoškoláků a i mimo hnutí např.
profesor Pirk rozhodně nemůže být považován za nevzdělaného hlupáka.
Podle mne si pan prof. Halík už dávno nevidí do úst. Z vítězství Trumpa
se radují všichni, kdo odmítají imigranty. Lze říci, že tímto je
definitivně jasné, že v Čechách si už žádný politik, který to myslí
vážně, nedovolí přijímat muslimy? A vůbec obecně v Evropě, viz názory
CSU… Může se stát, že už nebudou chtít politici riskovat případné
problémy, které s imigranty přicházejí? Jenže další informace svědčí
o tom, že z Afriky stejně budou přicházet miliony migrantů a že tomu
nebude možné zabránit…

Zabránit příchodu migrantů lze, jen k tomu chybí politická vůle, kterou,
jak doufám, budou mít naše nová vláda a parlament po parlamentních
volbách. Pokud vím, žádná politická strana neměla a nemá ve svém
programu, že zaplaví naši zemi nepřizpůsobitelnými migranty, které zde
budeme živit na úkor našich vlastních potřebných a chudých. Upřímně se
obávám, že pokud vláda nebude jednat, začnou občané z pocitu zoufalství
a bezmoci brát svoji bezpečnost do svých rukou, jako to vidíme v některých
případech ve Francii nebo v Německu či Švédsku. Podle zkušeností ze
západní Evropy a také z našeho pohledu je ilegální migrace nesmírné zlo,
kterému se musíme rázně postavit. Když to neuděláme, budeme otroky ve
vlastní zemi.

Koneckonců podívejte se, jak si muslimové představují multikulturní
soužití:

Pravidla pro dhimmí zavedl Umar II. Jeho smlouva zněla následovně:

Nebudeme v našich městech ani v jejich sousedství stavět nové kláštery,
kostely, klášterní školy nebo mnišské cely, ve dne ani v noci nebudeme
opravovat ty, které se rozpadají nebo se nacházejí v muslimských čtvrtích.
Naše brány budou otevřené pro kolemjdoucí a cestující. Poskytneme stravu
a nocleh po dobu tří dnů všem muslimům, kteří pojedou kolem. Nebudeme v
našich kostelech nebo příbytcích poskytovat úkryt špehům, ani je ukrývat
před muslimy. Nebudeme veřejně projevovat svou víru, ani k ní nebudeme
nikoho přivádět. Nebudeme žádnému ze svých potomků bránit v tom, aby se
stal muslimem, pokud si to bude přát. Budeme projevovat úctu muslimům a
povstaneme a uvolníme místo, pokud se muslimové budou chtít posadit.
Nebudeme se snažit vypadat jako muslimové napodobováním jejich oděvů.
Nebudeme jezdit na koni, ani nebudeme mít meč nebo nosit jakýkoli druh
zbraně, ani zbraně vlastnit. Nebudeme vyrývat arabské nápisy na naše
pečetě. Nebudeme prodávat fermentované nápoje. Zkrátíme si vlasy na
přední části hlavy (kromě krátkého pramene vlasů udržovaného jako znak
podřízenosti). Budeme vždy oděni stejným způsobem, ať jsme kdekoli, a
kolem pasu si uvážeme zunár. Nebudeme vystavovat kříže nebo své knihy u
cest nebo tržnic užívaných muslimy. Kostelní zvony budou vyzvánět
tlumeně. Nebudeme zvyšovat hlas při vyprovázení mrtvých. Nebudeme
přijímat otroky, kteří byli přiděleni muslimům. Nebudeme stavět vyšší
domy, než mají muslimové. Kdokoli úmyslně udeří muslima, ztrácí ochranu
danou touto dohodou. (Al-Turtúší, Sirádž al-Mulúk, str. 229–30)

Co vy na to? Když to srovnáte např. s Norimberskými zákony?

Když si vzpomeneme na to, a to vy asi víte nejlépe, jak bylo veřejné
mínění směrováno ještě, řekněme, před dvěma roky, nebylo vůbec
přijatelné přistupovat ke složitému problému migrace způsobem, jaký teď
zcela otevřeně prosazuje Trump. Bude politický mainstream přinucen otočit
kormidlo? Jakou odezvu můžeme očekávat v Evropě a v ČR?

Do Titaniku teče voda a důstojníci diskutují, který záchranný člun bude
nekuřácký (prohlásil V. Orbán naprosto výstižně). Pštrosí politika ani
snaha dovézt si voliče prostě nefunguje. Myslím, že tato otázka měla
spíše znít: Je vůbec pražská kavárna schopna procitnout ze svého
poblouznění a pochopit realitu migrace? Osobně pochybuji, protože ji
reprezentují lidé natolik odtržení od reality každodenního života, že
jejich možnost pochopit to, že migranti se nepřicházejí k nám schovat, ale
že nás přicházejí pokořit a ovládnout, je limitně nulová! Jak
zvládají informovat o volbě lídra světové velmoci média, ať už
veřejnoprávní nebo soukromá? Myslíte si, že postupně zkusí hledat jiný
přístup, že nebudou tolik proimigrační a podobně? Začnou být
shovívavější i vůči názorům, které hlásají například nulovou
toleranci vůči menšinám či imigrantům?

Způsob informace o výsledku voleb v USA mi připomněl formu, jakou
informovala komunistická media o Gorbačovově přestavbě, potom o zvolení V.
Havla prezidentem a nakonec jak informovala o útocích muslimských teroristů
v evropských městech. Rozpačité plácání o ničem. Naši občané již
povětšinou vědí, že veřejnoprávní média informují způsobem: Pokud je
to v ČT nebo v ČRo, tak je to ve skutečnosti určitě jinak. Soukromá média
se podle mne alespoň drží uznávaných nezávislých zdrojů (s výjimkou
Novy, samozřejmě).

Jejich proimigrační shovívavost se podle mne bude dál odvíjet od norských
a islandských fondů, financujících ony podivné „neziskovky“, které
mají v masmédiích tolik prostoru (na rozdíl např. od Tomia Okamury nebo
dalších lídrů SPD).Vzhledem ke zdrojům financování a politické síle,
která dosadila ony šéfredaktory, pochybuji!

Globalizace často bere lidem dobře placená pracovní místa a nemá je kdo
vytvořit. Menší podniky zanikají, a tak nevytvářejí pracovní místa. A
zatímco ti majetnější mají víc, část veřejnosti chudne, o čemž se
samozřejmě raději nemluví. Bude vůbec někdo skutečně vážně hledat
řešení i pro lidi, kteří jaksi nepatří mezi těch pár vyvolených? Je
řešením, že se omezí mezinárodní obchod? Do jaké míry lidé
přestávají věřit finančnímu systému kapitalismu?

V SPD se vážně zabýváme problémem, který tak výstižně označila dr.
Samková jako „pauperizaci občanů“. Státu jsou chudí občané ukradení,
nepřispívají na kampaně politických stran, tak je lépe podporovat ty
mocné.

Omezení obchodu (sankce) jde vždy proti nám. Pokud jsem si všiml, ropu
nemáme a banány zde nerostou. Cukrovary zlikvidovala společnost Eastern Sugar,
takže nám zbývá jen obchod. (Pokud zde ještě vůbec někdo vyrábí něco,
co lze vyvézt a zisk zůstane v ČR.) Střední stav by měl být páteří
státu. To, co se u nás děje, můžeme s klidným svědomím označit za „parforzní
hon na živnostníka“, protože podle toho, jak státní správa doslova
chrlí záplavu dalších a dalších byrokratických buzerací na občany,
kteří se provinili tím, že se chtějí starat sami o sebe a po státu
chtějí, aby je nechal být, u nás proklamovaná svoboda podnikání již
dávno skončila.

Za letošní rok zde jako novinky máme měsíční kontrolní hlášení DPH (i
když DPH se vykazuje čtvrtletně) a máme zde slavnou EET (která v podstatě
zdvojuje funkci registračních pokladen). Jenže zatímco nové státní
buzerace živnostníků přibývají, ty staré se neruší, takže živnostník
dnešní České republiky musí být renesanční člověk: v jedné osobě
např. hostinský, ale současně i právník, účetní, stavební inženýr,
hasič, hygienik i manažer, který neustále sleduje nové a nové změny
legislativy. No a také by měl ve zbylém čase dělat svou práci, své
podnikání. Jenže ten čas mu stát neustále zkracuje rostoucí
administrativou. Je smutným faktem, právní stát u nás se rozpadá. Protože
jak jinak lze chápat skutečnost, že naše zákony jsou uplatňovány jinak
vůči obyčejným občanům, jinak vůči celebritám a jinak vůči migrantům?

Také zde již začíná opatrně vystrkovat růžky šaría, paralelně
existující (zatím jenom v muslimské komunitě) vedle našich zákonů.

Náš „stát“ se očividně nestará o svoje lidi, podívejte se na
statistiky chudoby a bezdomovectví. Kolik lidí žebrá na operace pro svoje
nemocné děti. Je to normální stav? Je normální investovat miliardy do
migrantů a podpůrných neziskovek a na svoje vlastní nemocné děti sbírat
víčka od PET lahví? Lidé už nevěří ničemu a nikomu, snaží se tuto
zoufalost, nevím proč stále ještě nazývanou stát, přežít.

To chceme změnit. Chceme stát, který se postará o svoje lidi a ty, kteří
se chtějí starat sami o sebe, nechá být. Chceme svobodný stát pro
svobodné lidi, kteří jej budou budovat, ne vysávat, ani zneužívat.

Blíží se volby v Německu, ve Francii, v Rakousku. Navíc v kontextu Brexitu,
do jaké míry může nastat, že kandidáty typu Trump budou volit i lidé v
Evropě?

Volební výsledek na Slovensku, těsně zmanipulované volby v Rakousku,
výsledek v Polsku a nyní i výsledek v USA mají jeden společný jmenovatel,
a tím je VZPOURA obyčejných obyvatel proti systému elit, který je
bezostyšně využívá, odírá a obelhává. Tato vzpoura, pokud se podíváte
na europarlamentní strany sdružené v ENF, jde napříč Evropou. Lidé už
dávno nevěří blouznící Merkelové ani Junckerovi či Schulzovi. Nevěří
jejich nereálným vizím, které i podle posledního oráče vedou Evropu do
záhuby. Jsem přesvědčen, že nadcházející vlna voleb smete tyto
euroškodiče jednou provždy do zapomění.

Mimochodem, v USA se objevily bitky, protože spousta lidí nedokáže přijmout
osobnost nového prezidenta. A nemusíme chodit daleko, i u nás určitá vrstva
společnosti prezidenta Miloše Zemana snad až nenávidí. Může skončit
situace násilím v ulicích i v České republice?

Myslím, že nepoměr sil je natolik výrazný, že to u nás nenastane. Neumím
si představit pár herců a s profesorem Halíkem a M. Kohoutem, jak zapalují
auta na protest proti výsledku demokratických voleb. Tady jde totiž o
demokracii a ta spočívá v tom, že i strana, která prohrála, akceptuje
výsledek voleb. Pokud jej neakceptuje a snaží se jej násilně zvrátit,
nemluvíme o demokracii, ale o fašismu.

Trump vysílal poměrně pozitivní signály vůči Rusku, teď se vyjádřil i
k dění v Sýrii. Řada republikánů má ale postoj odmítavý. Jaký postoj
převáží a jaký byste si přál, aby převážil?

Byl jsem v Sýrii předtím, než ji postihl „vývoz demokracie“. Byla to
skvělá, otevřená, tolerantní země. Pro mne je stále Bašár Asad jediný
právoplatně zvolený prezident Sýrie. Nechápu (stejně jako v jiných
zemích), proč si Syřané nesmějí rozhodnout o své zemi sami? Neprodaly by
se zbraně? Byla by drahá ropa? Proč? Podle mne Asad vyhrál volby, protože
pro mnoho Syřanů reprezentuje právě tu Sýrii, kterou byla, a reprezentuje
naději, že nastolí pořádek a vytoužený mír. Myslím, že v Sýrii
nemají co dělat zahraniční armády (snad s výjimkou ruské, která jediná
je tam na pozvání legitimní vlády) a už vůbec ne zahraniční
džihádisté. Klíčem k míru je pomoci Asadovi ukončit boje, zlikvidovat
teroristy Islámského státu a pomoci Asadovi dovést zemi k volbám. Jiná
cesta k míru (pokud je o něj opravdu zájem ve světě) není. Otázka teda
zní: Chceme mír v Sýrii? Moc bych si přál, aby odpověď z Bílého domu
zněla ANO (bez následného ALE).

U nás, v České republice, se stále debatuje o otáčení na Východ – má
tahle debata vůbec nějaký smysl, když jsme jednoznačnou součástí
určitých struktur? Mají tu problém lidé s oficiální linií NATO? A pokud
ano, je chyba na straně Severoatlantické aliance, nebo jde o vliv ruské
propagandy?

Co je to Západ v dnešní době? Německo s miliony migrantů, rostoucí
násilností na ulicích a bezradně se potácející v nereálné rétorice
Merkelové? Francie s rok trvajícím výjimečným stavem a v podstatě na
pokraji občanské války? Nebo Nizozemsko, Belgie, Dánsko, Švédsko... to je
Západ? Nebo chalífát? Podle mne tato nabubřelá a manipulativní propaganda,
která se snaží oblbnout naše lidi představou ideálního (tuzexového –pro
pamětníky) Západu, nemá již dávno reálný základ. Osobně takový Západ,
jaký je na západ od našich hranic, opravdu nechci. Naše základní heslo v
SPD proto je: Ani Východ, ani Západ, ale Česká republika! NATO
katastrofálně selhalo v ochraně Evropy před migrací, Frontex se stal
největší dovozní agenturou pro migranty do EU. EU ani národní vlády nic
pro bezpečnost Evropy nedělají. Navzdory informační bariéře tuto
skutečnost lidé vidí. Ruská propaganda opravdu nemusí nic dělat, to, co
dělají NATO a EU, úplně stačí! V souvislosti se 17. listopadem zkusme
situaci u nás shrnout. Když Václav Havel říkal, že musí pravda a láska
zvítězit nad lží a nenávistí, kdo tady šíří pravdu a kdo tady lže?
Kdo šíří společenské smíření a kdo nenávist? A kdo politicky směřuje
nahoru a kdo dolů?

Všimla jste si, že Havlem se ohánějí právě ti, kteří nepřipustí jinou
pravdu než tu svoji a lásku již dávno vyměnili za nenávist ke všem,
kteří mají odlišný názor? Stejně jako za komunistů je pravda cíleně
umlčována (s odvoláním na směrnice EK o tom, jak mají média informovat) a
veřejnost manipulována a obelhávána jak politiky, tak i veřejnoprávními
médii, kde důležité informace jsou zatajovány a nahrazovány nepřetržitou
řadou „zasvěcených komentářů“ nejrůznějších expertů, znalců,
profesorů atd., o kterých povětšinou nikdo neslyšel. Kdo směřuje dolů?
Podle mne kromě komunistů všechny tradiční strany. Kdo nahoru? Já vím,
kdo, ale nedělá mi to vůbec žádnou radost. Doufám, že nástup nových
hnutí včetně SPD dá této zemi realistickou politiku, občanům pocit, že
se o ně a jejich bezpečí někdo konečně stará a že po letech
rozdělování na my a oni konečně dojde ke sjednocení národa před
společným nepřítelem.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Ministři připravili plán pro horníky OKD. Ohroženy jsou tisíce míst

Soubor 15 opatření ke snížení negativních dopadů související s
očekávaným útlumem těžby černého uhlí v Moravskoslezském kraji
připravili pro jednání vlády ministr průmyslu a obchodu Jan Mládek a
ministryně práce a sociálních věcí Michaela Marksová (oba ČSSD). ČTK o
tom informoval mluvčí MPO František Kotrba. Oba ministři se v pátek
zúčastní sjezdu hornických odborů o problémech těžebního průmyslu.

Hlavním tématem sjezdu bude pravděpodobně situace kolem černouhelné
společnosti OKD, která má existenční problémy a chystá se mimo jiné
zavřít Důl Paskov. Kromě asi 12.000 pracovníků v OKD jsou ohroženy
další tisíce míst v návazných profesích.

Pomoci snížit sociální dopady by měly legislativní i nelegislativní
opatření obou ministerstev. V gesci MPO jsou připravována opatření
směřující k tvorbě nových pracovních příležitostí v Moravskoslezském
kraji. Nová místa by mohla být například ve společnosti Hyundai Mobis,
která v průmyslové zóně v Mošnově na Novojičínsku staví továrnu na
výrobu světlometů, ve státním podniku DIAMO a pracovní síly budou
potřeba i v plánované průmyslové zóně Nad Barborou u Karviné.

Snížený důchodový věk se má nově vztahovat také na horníky, kteří
nastoupili do zaměstnání do 30. září 2016. Doposud mohli získat tento
nárok jen havíři, kteří nastoupili do hlubinných dolů před rokem 1993.

Ministerstvo práce a sociálních věcí chce na podporu propuštěných
horníků využít prostředky Evropského fondu pro přizpůsobení se
globalizaci, který se přímo na hromadné propouštění zaměřuje. „Byla
zahájena oficiální jednání s odpovědnými osobami na úrovni Evropské
komise," uvedl Kotrba.

Ministerští úředníci zpracovali také podrobnou analýzu nabídky a
poptávky trhu práce v Moravskoslezském kraji s přihlédnutím k nejvíce
postiženým regionům. V rámci konkrétních opatření počítá s
vytvořením mobilního pracoviště úřadu práce přímo na pracovištích
zaměstnavatele. Propouštění by tam mohli získat základní poradenství,
popřípadě by tam mohla být přímo vedena evidence uchazečů o
zaměstnání.

Podle Kotrby disponuje ostravský úřad práce pro letošní rok významnými
finančními zdroji na zabezpečení rekvalifikací, tvorbu nových pracovních
příležitostí, které by měly být ještě navýšeny. Financování
opatření se předpokládá z národních zdrojů a Operačního programu
Zaměstnanost.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Podle vzoru MiGu: Čína poprvé představila publiku stíhačku páté generace

Na leteckém salonu Airshow China-2016 mohlo publikum poprvé uvidět čínskou
stíhačku páté generace Chengdu J-20.

Vývojem J-20, který poprvé letěl na začátku roku 2011, se zabývá
korporace Chengdu Aircraft Indrustry Corporation.

Velká část jeho takticko-technických charakteristik zůstává v tajnosti.
Podle informací letectva bude stíhačka vybavena protilodními raketami a bude
určena pro ochranu vod Tichého oceánu.

Čína také pracuje na ještě jedné stíhačce páté generace Shenyang J-31,
která bude létat s ruskými motory RD-93. Tento letoun vykonal svůj první
let 31. října roku 2012.

Je podobná MiGu

Expert v letecké oblasti, zástupce hlavního redaktora magazínu Arzenál
vlasti Dmitrij Drozdenko v přímém přenosu rádia Sputnik zmínil podobnost
J-20 s experimentálním ruským prototypem stíhačky páté generace.

Podle jeho slov jsou zvláštností páté generace radarová viditelnost,
zvýšené takticko-technické možnosti a možnost nadzvukového letu v režimu
bez přídavného spalování.

„Podle mého názoru je v základech stroje ruský MiG 1.44 — to je letoun,
který se vytvářel jako konkurence pro PAK FA v etapě náčtrtového projektu
a vykonal svůj první let v roce 2000. Čínský letoun je velmi podobný.
Přestože to oficiálně není řečeno, fakticky ale na J-20 jsou naše motory
Al-31F-M Saljut, které Čína nakoupila za půl miliardy dolarů," řekl
Drozděnko.

Podle slov experta může nová stíhačka začít sloužit v armádě blíže k
roku 2020.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Militanti ISIS zahájili postup na vojenské letiště Deir Ezzor kontrolované
vládními silami

Militanti ISIS zahájili postup na vojenské letiště Deir Ezzor kontrolované
vládními silami. 3. března po úspěšných bojích se Syrskou arabskou
armádou (SAA) dosáhly síly ISIS k jižní bráně letiště. Militanti ISIS
však obranu SAA prolomit nebyli schopni. Střety dále probíhají. 555.
brigáda 4. Mechanizované divize SAA postupuje do severovýchodní Hama. Cílem
loajalistických sil tu zůstává křižovatka Zakiyah ležící západně od
hranice mezi provinciemi Al-Raqqa a Hama. 3. března se SAA zmocnila Kóty 4 a
Kóty 5 Khirbat Al-Bayda a několika menších návrší na cestě k ní.
Střety byly pozorovány rovněž ve vesnici Zakiyah ležící u silnice
Salamiyah-Raqqa.

SAA mezitím pokračovala s postupem k městu Palmyra, když si zabezpečila
vrchol hory Jabal Jazal a ropných polí kolem ní. SAA se jižně od Palmyry
přesunula do Wadi Al-Dhakara, když po surové bitvě s ISIS část tohoto
údolí zabrala.

Připomínáme, že na frontu u Palmyry byla vyslána provládní skupina Liwaa
Suqour Al-Sahra, aby posílila síly SAA usilující o osvobození tohoto
velkoměsta.

ISIS a al Nusra se 3. března znovu pokusily přetnout silnici
Aleppo-Khanaser-Ithria. Tento útok však SAA se svými spojenci odrazila.

Jelikož je teď silnice Khanasser-Aleppo zbavená ohrožení, tak se
provládní síly, které se v této oblasti soustředily, připravují na
rozsáhlou vojenskou operaci v jihovýchodním Aleppu. Ústřední velitelství
Syrské armády se podle zpráv rozhodlo vyslat značné síly do města Ithriya.
Ithriya leží na severovýchodním venkově provincie Hama. Toto město na
severu hraničí s provincií Aleppo a leží 15 km západně od osy na Raqqa.

Zdroj: southfront.org

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Kvůli EET prý skutečně skonči stovky hospod. Pivovary to pociťují už
teď

Stovky menších venkovských restaurací, které nepodávají teplé jídlo, se
kvůli elektronické evidenci tržeb rozhodly ukončit činnost. Informují o
tom dnešní Lidové noviny.

Jak list píše, jenom největší výrobce Plzeňský Prazdroj uvedl, že pivo
přestane od počátku prosince odebírat několik set podnikatelů. „Dá se
ale předpokládat, že hlavní vlna dopadu EET ještě přijde, a to s koncem
kalendářního roku,“ cituje deník ředitele obchodu z Prazdroje Tomáše
Mráze.

V menším měřítku podobnou situaci zaznamenaly i Pivovary Staropramen –
jde řádově o pár desítek podniků. Totéž hlásí i Budějovický Budvar.
„Jako hlavní důvod k ukončení podnikání v gastronomii uvedli
podnikatelé zavedení EET,“ řekl listu vedoucí oddělení tuzemských
prodejů Budvaru Martin Horejš.

Pro malou hospodu to znamená prodat sud navíc

List poukazuje na to, že ředitel Pivovaru Hols Vratislavice Petr Hostaš
odhaduje, že pivovar může přijít o deset až 15 procent odběratelů. „Zejména
malé hospody na vesnicích, kterých máme hodně, chtějí skončit.
Někteří o tom zatím jen mluví, jinde už ale přestávají objednávat pivo,“
uvedl Hostaš. Problémem pro hostinské podle něj není jen pořízení nové
pokladny, ale také paušální poplatky za spojení a software. „Pro malou
hospodu to znamená prodat měsíčně jeden sud navíc, což není jednoduché,“
vysvětlil Hostaš.

List připomíná, že zvažované změny u elektronické evidence tržeb
vyvolaly v těchto dnech roztržku v koalici. Ministerstvo financí v čele s
Andrejem Babišem (ANO) chce navrhnout v příštím týdnu, kdy se chystá
druhé čtení zákona o dani z příjmu, aby byli z EET vyjmuti někteří
živnostníci. Ti, jejichž roční tržby nepřesáhnou částku 250 tisíc. V
takovém případě by se na ně vztahovala tzv. paušální daň.

I tady ale platí, že pokud tito nejmenší živnostníci podnikají v
ubytovacích nebo stravovacích službách, budou muset s fiskalizací začít
podle závazného plánu – od prvního prosince.

Úleva začne platit 1.dubna. Možná

Deník upozorňuje, že pokud v následujících měsících ministerstvo
financí úlevu pro tuto kategorii prosadí v parlamentu, budou moci s evidencí
tržeb zase skončit. Jako reálný termín se přitom předpokládá 1. duben.

Přesto se ale, jak list také píše, investicím do EET nevyhnou. A to přesto,
že se jich evidence může týkat jen krátce. V tomto případě jde
například jen o vesnické hospody otevřené o víkendech.

Ministr financí Andrej Babiš však soudí, že „omilostněných“
živnostníků z řad hostinských moc nebude. „Náš návrh (na změnu) se
týká hlavně třetí a čtvrté fáze, jako jsou kadeřnice nebo kominíci.
Ale v první fázi, tedy zejména u hospodských, jsme nepočítali, že by se
jich výjimka týkala,“ řekl ministr financí Andrej Babiš v rozhovoru pro
server Aktuálně. cz.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Profesor Keller po zvolení Trumpa: Ty, kdo teď žvaní o potřebě vyzbrojit
se, bych poslal do první linie. No a smlouva TTIP...

ROZHOVOR „Vypadá to, že běžní Američané jsou v šoku z přesunu
průmyslu do zemí s lacinější pracovní silou,“ komentuje úspěch Donalda
Trumpa v prezidentských volbách europoslanec, vysokoškolský pedagog a
publicista Jan Keller (ČSSD). K tomu pak ještě vysvětluje: „Když
Američan přejde z automobilky pracovat do McDonalda, klesne jeho plat zhruba o
dvě třetiny, přestává být schopen splácet hypotéku a jeho děti, pokud
chtějí studovat, se musejí tvrdě zadlužit, aniž by měly jistotu, že
studium dokončí. Tohle nemá s americkým snem společného už vůbec nic.“

Donald Trump k překvapení mnohých vyhrál. Co od něho lze po nástupu do
úřadu očekávat? Bude skutečně tak razantní, jak sliboval v kampani? A v
čem se jeho způsob výkonu funkce bude nejmarkantněji lišit od toho, kdyby
vyhrála Hillary Clintonová?

Myslím, že na tyto otázky by byl schopen odpovědět jenom on. A dost možná
ani on ne. Během své kampaně se vymezil proti establishmentu velkých bank,
korporací a médií. Ale s jeho zvolením nic z toho nepřestane existovat.
Tyto nejsilnější a nejvlivnější instituce všech dob buď podcenily jeho
kandidaturu, anebo nevěří, že by byl schopen nějak jejich vládu omezit.
Přinejmenším od přelomu 70. a 80. let 20. století jim šli na ruku všichni
američtí prezidenti, což se dá dokázat na vývoji příjmových a
majetkových rozdílů v USA během těchto posledních desetiletí.

Někteří komentátoři prezentují Donalda Trumpa jako „poslední vzpouru
bílého muže“, či poslední tón „klasické“ politiky dvacátého
století. Lze to tímto způsobem popsat? Co jeho úspěchu nejvíce pomohlo?

Vypadá to, že Američané jsou v šoku z vlny dezindustrializace, která u
nich v rekordně krátkém čase proběhla. Ne všechna města dnes vypadají
jako Detroit, ale přesun průmyslu do zemí s lacinější pracovní silou
znamená pro americké zaměstnance konec snů o vstupu do středních vrstev.
Když Američan přejde z automobilky pracovat do McDonalda, klesne jeho plat o
zhruba dvě třetiny, přestává být schopen splácet hypotéku a jeho děti,
pokud chtějí studovat, se musejí tvrdě zadlužit, aniž by měly jistotu,
že studium dokončí. Tohle nemá s americkým snem společného už vůbec nic.

V moderní historii se občas stávalo, že politici, kteří uspěli v USA,
následně „strhli“ řadu světových politiků, kteří se jimi inspirovali.
V osmdesátých letech Ronald Reagan, o dekádu později Bill Clinton…
Zažijeme podle vás něco podobného nyní s Donaldem Trumpem? V čem
konkrétně by byla, či naopak nebyla, taková inspirace přínosná?

Trump postavil svoji kampaň na kritice etablované politiky. U nás to samé
udělal Andrej Babiš. Síla této strategie je v tom, že sbíráte body z
každého průšvihu, kterého se etablovaní politici zprava i zleva dopustí.
Problém je naopak v tom, že se nelze donekonečna tvářit jako revoltující
prvek – když jste v nějakém systému už docela dobře zabydlen, máte v
něm vliv a zodpovídáte za rozhodnutí v něm učiněná. Časem se prostě
sami stanete etablovanou silou a někdo druhý a protisystémový začne sbírat
body proti vám.

Michael Žantovský ještě před sečtením výsledků na svém Twitteru napsal,
že „svět, který jsme znali, skončil“. Je to jenom rétorika poražených,
nebo můžeme být skutečně na prahu zásadní proměny světa? A co se vůbec
dá od Trumpa očekávat ve světové politice?

Pro Michaela Žantovského možná skutečně jeho svět skončil. Netroufám si
však hodnotit, zda je to pro ty ostatní dobře, anebo zle.

Od odpůrců Trumpa můžeme slyšet, že bude oslabovat NATO, soustředí se
hlavně na vnitropolitické věci, Evropa zůstane sama a těžko bude čelit
ruským hrozbám. Mají tyto obavy reálný základ? Měli bychom se začít
obávat toho, že dojde k oslabení NATO?

Někde jsem četl, že Rusové jsou už tak drzí, že přisunují své hranice
stále blíže a blíže našim tankům. Jsem z generace, která nezažila
světovou válku. Můj otec mi vykládal, jak mu bylo v bunkru při
bombardování Ostravy, matka byla nasazena v ozdravovně pečující o
německé sirotky. Ty, kdo žvaní o nutnosti zvyšovat bojeschopnost a těší
se na další frčky a politické ostruhy, bych poslal do první linie. Velice
rychle by tam přišli na jiné myšlenky.

Vztah evropských zemí s USA je testován rovněž chystanou obchodní dohodou
TTIP. Ta je některými kritizována proto, že prý USA příliš prosazují
své zájmy na úkor Evropy. Co se podle vás bude dít v tomto vyjednávání
po nástupu Donalda Trumpa? Je TTIP mrtvá, jak někteří již teď prorokují?

O tom, že je TTIP mrtvá, se tady v Bruselu mluvilo počátkem léta. Od té
doby je to bráno za dané. Teď se řeší, nakolik může podepsání smlouvy
CETA s Kanadou umožnit za několik let protlačit TTIP pod jiným jménem. Za
Trumpa to bude patrně mnohem obtížnější, než by bylo bývalo za
Clintonové.

O Trumpovi jeho odpůrci říkali, že přenechá Evropu vlivu Ruska.
Důležitý bude rovněž jeho postoj k Číně. Jaké proměny vztahů těchto
tří supervelmocí můžeme očekávat? Domluví se mezi sebou a Evropa bude v
podílu na rozhodování mimo hru?

Spojené státy byly k Číně ekonomicky docela úzce připoutány dávno
předtím, než Trump vstoupil do politiky. Čína se stala největším
zahraničním věřitelem USA mimo jiné za vlády prezidenta Clintona. Proč to
teď házet na Trumpa? Americké firmy delokalizovaly výrobu do Číny z měst,
jako je Detroit, také dávno před Trumpem. Nikomu to tehdy u nás nevadilo.
Teď to začnou vyčítat někomu, kdo s tím nemá nic společného.

Co se týče Ruska, je načase vymyslet nějaký způsob soužití, který by
neznamenal ani poklonkování Rusku, ani třetí světovou válku. Z
vyjádření některých politiků mám dojem, že žádná třetí cesta pro
ně neexistuje. V tom případě bude třeba nahradit je politiky, kteří ji
najdou.

Jak se podle vás bude Donald Trump stavět ke krizím, které zdědí po
prezidentu Obamovi? Co na základě jeho dosavadních výroků čekat ve vztahu
k Sýrii a k Ukrajině?

To opět nezáleží jen na Trumpovi, ale i na těch, proti kterým se vymezoval
jako proti establishmentu. Události na Ukrajině i v Sýrii zapadají do
mozaiky barevných revolucí. Jejich příprava a provedení nebyly jistě
zadarmo. Půjde nyní o to, jak si situaci vyhodnotí investoři.

Jak se podle vás budou se situací vyrovnávat české a světové elity,
které do poslední chvíle před Donaldem Trumpem varovaly?

Těžko. Buď se nyní jejich varování potvrdí a ony budou vypadat jako
docela neschopné, anebo se nepotvrdí a ony budou vypadat dost hloupě.
Nevylučoval bych ani, že obě možnosti se mohou doplňovat. Ale debatu o tom,
zda máme elity spíše neschopné, anebo spíše hloupé, bych nechal raději
na jindy.

Před šestnácti lety byl mezi všemi pokrokovými liberály světa podobně
nenáviděný vítěz amerických prezidentských voleb George Bush. Můžeme
teď čekat něco podobného, nebo ještě horšího, než tehdy?

Na tuto otázku nedokážu nijak jednoduše odpovědět. Na dlouhé zamyšlení
by bylo už to, v čem jsou vlastně dnešní liberálové pokrokoví. Na
stejně dlouhé zamýšlení by bylo, v čem jsou ve skutečnosti liberální.
Bez diskuse je jen to, že s nimi bude cloumat nenávist. K čemu až je
dotlačí, na to si počkejme. Jistě to bude něco velkého a hodně
pokrokového.

Premiér Bohuslav Sobotka uvedl, že Trump vsadil na agresivní populismus, jeho
tajemník pro EU Tomáš Prouza byl ještě ostřejší. Podle něho se
nenávist a populismus stávají účinným programem i za oceánem. Co k tomu
říci? Je diplomatické takto hovořit vůči našemu západnímu partnerovi?

Pokud vím, prezident Trump se k Tomáši Prouzovi nikdy tak ostře nevyjádřil.
A premiér Sobotka ve srovnání s jinými ostré formulace nezvolil. Když už
ale mluvíme o populismu, zajímalo by mne, jak nazvat situaci, kdy by se
prezidentská funkce ve státě o mnoha stech milionech obyvatelích předávala
v rodině. Co by asi řekli pokrokoví liberálové tomu, kdyby na příští
prezidentku Ruska kandidovala paní Putinová?

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Ministryně Marksová chce zničit tradiční rodinu, varuje europoslanec
Zdechovský

Europoslanec Tomáš Zdechovský se bojí o tradiční českou rodinu.
Ministryně práce a sociálních věcí Michaela Marksová (ČSSD) ji údajně
hodlá zničit.

„Ministryně Michaela Marksová-Tominová se rozhodla jít proti svým
sociálnědemokratickým voličům a zlikvidovat tradiční rodinu. Jen tak lze
po studiu hodnotit návrhy paní ministryně na tzv. prorodinná opatření,
která mají ‚pomoci‘," píše Tomáš Zdechovský v textu uveřejněném na
blogu serveru iDnes.cz.

Jak k tomu dospěl? Marksová prý chce podřídit rodinu kontrole státu, jak
to vidíme např. v Norsku. Poukázal na nápad zrušit daňovou slevu na
nepracujícího manžela či manželku. Tato daňová sleva je podle
europoslance jasným prorodinným opatřením.

„Ministryně Marksová však chce tuto možnost zrušit. Chápu, že některé
matky chtějí hned po povinné mateřské nastoupit do práce, ale naštěstí
převažují takové, které chtějí dát svůj čas výchově dětí. Tak
proč jim tuto možnost brát? Proč diskriminovat rodiče, kteří vsází na
výchovu svých dětí, která je po mnoho let odzkoušená a osvědčila se?
Proč nepodpořit ženy a muže, kteří se svobodně rozhodli i za cenu
nižších příjmů rodiny se jí věnovat?“ ptá se Zdechovský.

Celý komentář najdete zde

Politik má za to, že Marksová před tradiční rodinou upřednostňuje
školky – údajně ve jménu neomarxistické ideologie. Nejen že podobné
plány prosazovali již komunisté za minulého režimu, ono jde navíc o plány
dost nerealizovatelné. Stát nemá kapacitu na to, aby mohl ve školkách
umístít všechny děti od dvou let.

„Jako rozhazování peněz lze označit návrh na zavedení plošného
vyplácení porodného ve výši 13 tisíc korun pro všechny děti. Porodnost
je potřeba podporovat, ale myslím si, že tento příspěvek by měl zůstat
adresný. Rodiny s nadprůměrnými příjmy jej nepotřebují a nebývá pro
ně v založení rodiny motivační, kdežto pro ty sociálně slabší znamená
dost peněz, které jim pomáhají lépe zvládat výchovu dětí. Umím si
proto spíše představit, že by porodné pro ty, kteří ho potřebují, mohlo
být vyšší než v současnosti, plošné zavedení porodného ale nemá
logiku,“ pokračuje v důrazné kritice ministryně.

Nemluvě o tom, že smyslem tohoto příspěvku nemá být jen plození jednoho
dítěte za druhým, ale také řádná výchova potomků. Tím nejhorším
nápadem vůbec je podle Zdechovského myšlenka, že stát umožní umělé
oplodnění žen bez partnerů, a to do 43 let věku ženy. Zdechovský
považuje těhotenství v tomto věku za rizikové a dítě, které se
následně narodí, bude žít v neúplné rodině, což ho poznamená.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Vojáci námořní pěchoty vyzkoušeli obrněné transportéry nové generace (VIDEO)

Na polygonu Bamburovo v Přímořském kraji se v extrémních podmínkách
úspěšně předvedlo první 20 modelů moderní techniky.

V nejbližší době se počet BTR-82A na Kamčatském poloostrovu zvýší na
40.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Média: Vláda SRN hodlá vyčlenit €400 milionů na nákup špionážních
satelitů

Německá vláda hodlá vyčlenit 400 milionů eur na koupi tří výzvědných
satelitů, píše Märkische Allgemeine s odkazem na zdroje z Federální
výzvědné služby SRN.

Praví se, že rozpočtový výbor Spolkového sněmu schválil vyčlenění €400
milionů na přístroje pro satelitní program Georg, jehož cílem je
monitoring v krizových regionech.

V nejbližším čase má být oznámeno jméno společnosti, která má splnit
objednávku. Posuzuje se několik variant: Airbus, raketová a kosmická
korporace OHB a izraelský obranný koncern IAI.

V zprávě se zdůrazňuje, že dané rozhodnutí bylo přijato v souvislosti s
tím, že německá rozvědka potřebuje hodnověrné údaje ze satelitů. V
současné době kupuje stát snímky od třetích zemí.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Lavrov o sousedství s Klimkinem v Paříži: Budeme muset stát vedle. VIDEO

V internetu bylo zveřejněno video, jak ministr zahraničních věcí Ukrajiny
Pavel Klimkin v průběhu ceremoniálu fotografování na jednáních ministrů
zahraničí „normandské čtyřky" se pokouší postavit na místo
Franka-Waltera Steinmeiera u vlajky EU.

V konečném důsledku se však postavil před vlajkou Ukrajiny vedle ruského
ministra Sergeje Lavrova.

„Budeme muset stát vedle", ironicky poznamenal Lavrov.

Později komentoval ukrajinský ministr tuto situaci v Twitteru.

„Steinmeier a francouzský protokol mi navrhli, abych se postavil symbolicky
mezi Ayraulta a Lavrova, zdá se však, že to nijak nenapomáhá pokroku s
Ruskem", napsal.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Členská schůze skončila trapasem. Staněk a spol. utekli ze zasedání.
Pokus o podvod řeší už i policie

Středeční členská schůze Jednoty Vsetín skončila pořádným trapasem.
Podnikatel Roman Staněk, který se od podzimu snaží o údajně nepřátelské
převzetí tradičního maloobchodního družstva s osmi desítkami prodejen,
totiž po zahájení schůze doslova utekl z jednacího sálu. Zjistil totiž,
že zástupci dosavadních družstevníků mají v rukách většinu hlasů, a
tudíž by se mu nepodařilo dosáhnout schválení nových stanov. Jejich
změnu potřeboval proto, aby jeho společnost COOP JEDNOTA OBCHODNÍ
legalizovala odkup podílů od dosavadních družstevníků a mohla jako
právnická osoba vstoupit do družstva. Jejich plán se však nezdařil.

„Jednoznačně jsme tak Romanu Staňkovi a jeho lidem ukázali, že si
družstevníci nenechají Jednotu ukrást. A pan Staněk to už sám dobře ví,
a proto také bezprostředně po zahájení členské schůze zástupci COOP
JEDNOTA OBCHODNÍ doslova utekli ze zasedání a tím zmařili průběh schůze,
kterou sami svolali. To jen dokazuje, že družstevníky celou dobu tahají za
nos a že jim nejde o nic jiného než o změnu stanov, díky které by ovládli
družstvo a mohli by hospodařit s jeho majetkem bez ohledu na zájmy
družstevníků,“ reagovali ve svém prohlášení členové představenstva
Jednoty Vsetín.

Navíc průběh členské schůze má v hledáčku také policie, která začala
prošetřovat podezření ze spáchání podvodu. Mezi zaregistrovanými členy
družstva byl totiž již téměř rok mrtvý člen družstva. „Policie
prověřuje oznámení ze Vsetína týkající se středeční valné hromady
místní právnické osoby. Vzhledem k počátku šetření je to jediná
informace, kterou prozatím mohu poskytnout,“ uvedl Vladislav Malcharczik,
komisař Krajského ředitelství Policie Zlínského kraje.

O co šlo? Společnost COOP JEDNOTA OBCHODNÍ předložila v rámci registrace
účastníků únorové členské schůze plnou moc bývalého družstevníka,
který však byl již podle smutečního oznámení téměř rok po smrti.
Případ je o to více zarážející, že předmětnou plnou moc nemohl nikdy
podepsat, protože Roman Staněk a jeho kolegové začali s obcházením
družstevníků až na podzim loňského roku, tedy několik měsíců po smrti
tohoto družstevníka.

ParlamentníListy.cz požádaly o vyjádření také Romana Staňka a
představitele společnosti COOP JEDNOTA OBCHODNÍ. Na dotazy naší redakce
však zatím nikdo nereagoval.

Jen připomeňme, že podle našich informací zástupci této společnosti od
října minulého roku obcházeli domovy především starších členů
družstva a za podpis převodových smluv a plných mocí vypláceli hned mezi
dveřmi 10 až 50 tisíc korun. Představenstvo Jednoty Vsetín označilo tyto
aktivity za pokus o nepřátelské převzetí tradičního družstva a začalo
se proti ovládnutí Jednoty aktivně bránit. Za vším podle informací
ParlamentníchListů.cz zřejmě stojí konkurenční boj mezi moravskými
Jednotami. Roman Staněk chtěl údajně získat Jednotu Vsetín také proto,
aby některé z lukrativních obchodů následně převedl pod Jednotu Hodonín,
která se netají svými ambicemi na expanzi.

Nepřátelské převzetí Jednoty Vsetín. V pozadí je i jméno z vysoké
politiky

Na konci února si však ve Vsetíně trhla profesní ostudu také renomovaná
právní kancelář PwC Legal, která po právní stránce připravovala
zasedání členské schůze Jednoty Vsetín. „Z jejich pohledu bylo patrné,
že jim jsou naznačené praktiky, které navíc začala prošetřovat policie,
velmi proti srsti a že si nechtějí špinit profesní renomé podílem na
členské schůzi, která by se měla opírat třeba právě o černé duše,“
uvedl jeden z účastníků členské schůze.

ParlamentníListy.cz proto minulý týden požádaly o stanovisko také tuto
právní kancelář, doposud se však nikdo nevyjádřil.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Místo Úsvitu Řád národa? Poslanec Fiedler prý možná chystá přestup

Poslanec Karel Fiedler opustil hnutí Úsvit a vysvětloval to touhou po
nezávislosti. Nyní se ovšem objevila na internetu fotografie, která v tomto
směru přinejmenším dělá velký otazník. Poslanec si na ní totiž
podává ruku s Josefem Zickerem, předsedou hnutí Řád národa. A i další
reakce naznačují, že nemusí jít o úplný nesmysl.

Když k poslednímu únorovému dnu ukončilo 11 členů strany Úsvit v
Moravskoslezském kraji své členství v této straně, vzbudilo to poměrně
bouřlivý ohlas. Byl mezi nimi i poslanec Karel Fiedler. Tehdy ve svém
tiskovém prohlášení k danému rozhodnutí uvedl, že obecným a společným
důvodem tohoto kroku byl způsob direktivního centralistického řízení
strany, zcela popírajícího proklamovaný a hlásaný princip přímé
demokracie, který strana ve své vlastní činnosti odmítá.

Nedávno ale sociálními sítěmi proběhla fotka, na které si podává ruku s
šéfem hnutí Řádu národa Josefem Zicklerem. Ten případnou spolupráci s
bývalým členem Úsvitu nepopřel, ale ani nepotvrdil. „Naše setkání
signalizuje názorovou shodu na Úsvit. Já jsem Úsvit podrobně poznal už v
období vyjednávání o možném sloučení před několika měsíci.
Konstatovali jsme, źe cíle obou politických subjektů jsou téměř shodné,
liší se pouze cesty a představy, jak k nim dojít,“ řekl pro PL Zicker.
Vnitřní poměry v Úsvitu však prý vyvolávají otázky, a proto hnutí
Řád národa preferuje možnost spolupráce s poslancem, který se z Úsvitu
uvolnil, ale jeho hodnoty uznává.

Karel Fiedler byl ve své odpovědi ještě opatrnější. Uvedl tedy jen, že
setkání vyšlo hlavně z důvodu zájmu blíže se seznámit s předsedou pro
něj dosud méně známého politického subjektu. Možná i proto, že krátce
po oznámení svého rozhodnutí opustit Úsvit, řekl, že si nechá nyní čas
na to, aby zůstal nezávislý.

„Bylo pro mne zajímavé, že jsem věděl, že s ním sekretář a předseda
Úsvitu loni vedli jednání o možném sloučení. Jako již tradičně se to
odehrálo ale bez vědomí nás, ostatních tehdejších členů. Proto jsem
uvítal možnost hovořit na toto téma i s představitelem nám tehdy
utajované strany a slyšet jeho verzi důvodů konečné nedohody,“ uvedl
Fiedler.

I proto pro něj povídání během setkání s Josefem Zicklerem bylo
užitečné a jen ho utvrdilo ve správnosti jeho rozhodnutí ukončit své
členství ve pro něj čím dál méně akceptovatelné straně Úsvit. Právě
po setkání s předsedou Řádu národa si prý některé své pochybnosti
potvrdil. „Josef Zickler potvrdil řadu faktů a bylo evidentní, že se
situací kolem Úsvitu byl velmi dobře obeznámen,“ shrnul závěrem poslanec.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
„Strašit rokem 1948? Něco se těm lidem musí říct.“ Kontrolor České
televize promluvil. I o tom, jak je to s nadržováním TOP 09

ROZHOVOR Nerovnosti, zvlášť v dnešní extrémní podobě, demokracii
poškozují a omezují, takže se může stát, že právo volit bude opět
určeno majetkem. Dnes už ale jen málokoho přesvědčí myšlenka, že
bohatství je výsledkem píle, pracovitosti, iniciativy, nápaditosti. Tvrdí
to filozof a vysokoškolský pedagog Michael Hauser, jenž jako člen Rady ČT
volá po dodržování náležitého zastoupení všech stran ve vysílání
České televize. Přitom je přesvědčen, že takové analýzy, jakou
zpracovalo Centrum pro mediální studia Univerzity Karlovy a která odhalila
zvýhodňování TOP 09 ve vysílání, potřebuje Česká televize k tomu, aby
korigovala sympatie a antipatie, jež se v její práci objevují.

I když mladé generaci už skoro nic neříkají únorové události roku 1948,
od některých politiků i historiků slýcháme, že je třeba si komunistické
převzetí moci stále připomínat a čerpat z něj zkušenosti i pro dnešek.
Historik Jaroslav Šebek z Historického ústavu Akademie věd ČR to
zdůvodňuje tím, že přítomnost tehdejší události v mnohém připomíná.
Žijeme v podobně zlomové době a je také ohrožena demokracie?

V určité zlomové době jistě žijeme, ale je otázka, čím přesně se
podobá době po druhé světové válce. Tehdejší svět šel doleva, jak se
říká, a současný svět směřuje kam? Rozhodně ne doleva, pokud tím
myslíme poválečný imperativ rozšířený ve většině zemí: vyvarovat se
selhání liberální demokracie – ekonomická krize, nástup Hitlera k moci,
vznik války – tím, že vytvoříme spravedlivější ekonomický systém,
který překoná propastné rozdíly v rozdělení bohatství a umožní
sociální vzestup neprivilegovaných. Tak se na to dívala většina politiků,
u nás to byly všechny čtyři strany Národní fronty včetně lidovců a
národních socialistů. Dnes je toto téma v reálné politice stále okrajové
a celosvětově se tyto rozdíly stále zvětšují.

Někdo pak může z února 1948 vyvodit absurdní poučení: únorový převrat
byl nakonec umožněn tím, že převládl imperativ k ekonomické demokracii
– k socializaci. Komunisté by se jinak nedostali tak snadno k moci. Poučení
je: základním nebezpečím pro demokracii je imperativ socializace, který
znamená snížení ekonomických a sociálních nerovností. A to je podivné
poučení, protože tyto nerovnosti, zvlášť v dnešní extrémní podobě,
naopak demokracii poškozují a omezují. Například se může stát, že
právo volit bude opět určeno majetkem, jak tomu bylo před prosazením
všeobecného volebního práva sociálnědemokratickými stranami na začátku
dvacátého století.

V čem tedy spočívá analogie nynějšího stavu a situací po roce 1945? V
šíření lživých zpráv a v neschopnosti demokratických politických stran
adekvátně reagovat na situaci?

Mezi dneškem a poválečnou dobou jsou pouze vzdálené podobnosti, protože
dnešní doba má přesně opačné základní směřování, než měla doba
poválečná. Že dnešní pravicový populismus se také snaží manipulovat
obyvatelstvo a také šíří polopravdy nebo falešné zprávy nebo že také
chce získat co největší moc, je všechno, co se o tom dá říct. Jedna věc
je však opravdu společná. Tehdejší demokratické strany nepřišly na to,
jak reálně čelit vzestupu komunistů a jak odvrátit hrozbu převratu, a tak
to vyřešily amatérsky provedenou demisí. Když se podíváme na dnešní
strany, které chtějí čelit novému populismu, ukazuje se, že jsou podobně
bezmocné a jejich recepty často končí pravým opakem: posílením
populistických stran. Populismus říkám s jistou výhradou, protože hnutí
ANO není klasická populistická strana, nýbrž spojuje tradičně
demokratické a populistické prvky, ale to je jiné téma.

Proč ale minulý režim a jeho zakládající událost, únor 1948, zůstává
určitým přízrakem, který obchází Českou republikou a hrozí, že se
vrátí a znovu se uskuteční?

Je to celkem jednoduché. Věří někdo skutečně, že minulý režim nebo
únor 1948 se může opakovat? Pokud ano, tak ať si srovná tehdejší svět a
dnešní svět, tehdejší geopolitickou situaci a dnešní geopolitickou
situaci a tak dále. Strašení návratem minulého režimu a novým únorem
1948 má určitou mobilizační funkci: něco se voličům musí říct,
třebaže to má k realitě na hony daleko. Když pak přestává zabírat
strašení minulým režimem, musí se nalézt nové strašidlo. Proto téma
islámu a migrace přišlo jako na zavolanou a do značné míry začalo plnit
funkci, jakou mělo téma „minulý režim“ nebo „únor 1948“: vyplňuje
prázdno v politických programech.

Platí v současném světě ještě rozdělení na pravici a levici? Je dáno
jen postoji k velikosti bohatství přerozdělované státem a množstvím jeho
zásahů do života občanů?

Jak letos v únoru ve své pražské přednášce řekl francouzský filozof
Jacques Ranciè, reálná politika je politikou fikce. Její témata jsou
součástí určitých příběhů, které s realitou souvisejí jen velmi
volně nebo vůbec ne. K tomu dodávám, že čím více se zamlžuje
rozdělení na pravici a levici, tím více se šíří politika fikce.
Příkladem je politika zaměřená na tzv. evropské hodnoty. Co se tím myslí?
Kde jsou nějaké evropské hodnoty? Kdo v ně věří? Ano, křesťané věří
v Krista, moderní Evropan věřil v rozum, postmoderní Evropan věří, že
ničemu nevěří. „Evropské hodnoty“ jsou fikcí a v politice účinkují
právě jen jako fikce, do níž si každý vloží, co se mu líbí.

Sice se říká, že z Bruselu vládne Evropě neomarxistická levice, ale
nejsilnější frakcí v Evropském parlamentu jsou lidovci a levicové strany
většinu rozhodně netvoří. Jak je to tedy s levicovými stranami v Evropě a
míří po komunistech k bezvýznamnosti i sociální demokracie jako další z
tradičních levicových stran? Co může levice v současnosti voličům vůbec
nabídnout?

Dnešní levice se od sedmdesátých let minulého století snaží nalézt
novou základní orientaci. Poté, co se neuskutečnily naděje vkládané do
antisystémového hnutí roku 1968 v západní Evropě a v USA a ztroskotalo
pražské jaro jako poslední pokus o svobodnou formu státního socialismu, se
levice stala skeptickou k celkové systémové změně. Buď se jako
parlamentní síla snaží regulovat neoliberální kapitalismus, tak aby se
společnost nerozpadla na pouhé egoistické atomy, nebo se často jako
mimoparlamentní síla věnuje menšinám a znevýhodněným skupinám,
vyloučeným lidem, ohleduplnému a autonomnímu způsobu života, ekologii.
Obecným cílem levice je dnes spojit svobodu jednotlivce a sociální,
kulturní či ekonomickou rovnost, například v podobě rovnosti
příležitostí. Svoboda, rovnost, solidarita jsou levicové ideály, které
neztratily nic na svém významu, ale není jasné, jak se k nim přibližovat v
limitech neoliberálního kapitalismu.

V jakém stavu vidíte tu část politického spektra, která se hlásí k
pravicovému vidění světa?

Pravice, která se tradičně drží principu osobní svobody spojeného s
vlastnictvím a s tzv. odpovědností jedince, také tápe. Co dnes pravice
může nabídnout voličům? Už jen málokoho přesvědčí myšlenka, že
bohatství je výsledkem píle, pracovitosti, iniciativy, nápaditosti. Tento
„americký sen“ se už v době finanční krize a po odhalení různých
privatizačních a korupčních skandálů začal jevit jako politicky
nepoužitelná fikce.

Stále je celkem jasné, co jsou levicové a co pravicové principy, ale jejich
uskutečňování se zadrhlo tím, že současná společenská, politická a
ekonomická realita je nepřehledná a chaotická. Právě nepřehlednost a
chaotičnost dnešního světa způsobují, že v politice se objevují
především fikce a mizí dělení na pravici a levici. Nemizejí však
reálné důvody toho, proč vznikly levicové politické myšlenky, ba těchto
důvodů přibývá.

Začali jsme připomínkou února 1948. Jiným historickým událostem se
věnoval ruský seriál „Zapomenutí vůdci“, který koncem minulého roku
odvysílala Česká televize. Co vás jako člena Rady ČT vedlo k tomu, abyste
vyjádřil nesouhlas s rozhodnutím Rady pro rozhlasové a televizní
vysílání, která konstatuje, že Česká televize odvysíláním tohoto
seriálu porušila zákon kvůli hrubému zkreslení faktů a bagatelizaci
zločinů?

Zákon o České televizi – konkrétně článek druhý – říká, že
vyváženost a objektivita vysílání se posuzují ve svém celku, tedy ve
vztahu ke všem pořadům na dané téma. Česká televize odvysílala pět
dalších dokumentů k výročí ruské revoluce, jako byla francouzská
třídílná série Apokalypsa Stalin nebo dokument Stalin versus Trockij,
soudruzi na život a na smrt (ZED). K těmto pěti dokumentům Rada pro
rozhlasové a televizní vysílání nejspíš nepřihlédla. Druhá věc je
samotný obsah seriálu „Zapomenutí vůdci“. Dal jsem si práci a podíval
jsem se na odbornou literaturu v anglicky mluvících zemích. V dílech o
Berijovi, které byly v rozhodnutí RRTV uvedeny jako příklad hrubého
zkreslení historických skutečností a bagatelizace zločinů, jsou jistě
překvapivé důrazy a výčet zločinů není úplný, ale nenašel jsem tam
vysloveně nepravdivé údaje. Můžeme diskutovat o výkladu tehdejších
událostí nebo o počtu obětí, jak se to dnes děje mezi historiky.
Například odhady celkových obětí stalinismu mají neuvěřitelné rozpětí
od dvou až tří milionů až po šedesát milionů. V dokumentu se nezamlčuje,
že Berija se na zločinech stalinismu podílel. Souhlasím, mělo se také
mluvit o jeho podílu na Katyni nebo na vraždě Trockého. Ani tak se však v
dokumentu nezakrývá, že Berija má na rukou krev.

Tu má nepochybně i Stalin, o němž a o seriálu Zapomenutí vůdci jste v
pátek večer diskutoval v České televizi ve speciálním vydání pořadu ČT
90’. Jaké ohlasy na své vystoupení jste zaregistroval?

Zvláštní věc. Zmínil jsem například, že Stalin jako student teologie
psal lyrické básně, jak se o tom dočtete na anglické Wikipedii
https://en.wikipedia.org/wiki/Joseph_Stalin. Dal jsem to do protikladu s tím,
že jako mladý revolucionář jednal jako gangster a že gangsterské prvky v
něm už zůstaly. Chtěl jsem ukázat, že stalinismus v sobě měl krajní
vyhrocení protikladů, o němž současný italský filozof Domenico Losurdo
hovoří jako o saturnské dialektice, jako o dialektice říše mrtvých. V
debatě jsem říkal, že mi jde o vysvětlení stalinismu: proč vznikl, jakou
měl povahu, proč Stalin měl ve své době tolik sympatizantů včetně lidí,
u nichž by nás to ani nenapadlo, jako byl Churchill.

Jak ukazuje profesor Geoffrey Roberts ve Financial Times, Stalin a Churchill se
vzájemně obdivovali
https://www.ft.com/content/5368cb54-9510-11e1-ad72-00144feab49a. Stejně tak
bych se ptal u národního socialismu nebo kolonialismu jako každý, kdo chce
porozumět vzniku a povaze temných stránek dvacátého století proto, abychom
se poučili z historie a poznali příčiny, z nichž mohou vyrůst temné
stránky našeho století, a tyto příčiny se snažili odstranit. Český
veřejný prostor však ani po třiceti letech od roku 1989 na tyto podstatné
diskuse o dějinách není připraven, jak o tom svědčí některé reakce na
mé vystoupení. Například šéfredaktor serveru Forum24 Pavel Šafr to
vyložil tak, že jsem v zásadě obhajoval Stalina
http://forum24.cz/k-debate-o-stalinovi-a-jeho-zlocinech-ct-pozvala-i-stalinistu-pozveme-k-diskuzi-o-hitlerovi-esesaky/.

A to vás překvapilo, když trochu podobně na vaše slova reagovali i ti,
kteří s vámi ve studiu České televize debatovali, komentátor Českého
rozhlasu Plus Libor Dvořák i člen Rady vlády pro národnostní menšiny
Alexej Kelin?

Nevyjadřuji se k vystoupení dalších hostů v této debatě, ale jistě byla
chyba, že tu nebyl ani jeden odborný historik.

Když si neklademe otázku, proč tyto režimy vznikly a proč v nich kdysi
tolik lidí spatřovalo něco kladného, nepochopíme ani to, co se děje v
dnešním světě, kdy nemálo lidí volí populistické politiky. Tím
nepřirovnávám současný populismus ke stalinismu, neboť v něčem je to
opravdu nový fenomén, který zůstává v hranicích liberální demokracie a
zároveň ji v něčem mění. Pouze vysvětluji svůj postoj: snaž se pochopit
minulost, abys pochopil současnost a včas jednal.

V Radě České televize jste se názorově nestřetl se svými kolegy jen na
toto téma, ale i nad analýzou zpravodajství České televize, kterou na
žádost RRTV zpracovalo Centrum pro mediální studia Univerzity Karlovy a
podle níž ČT stranila TOP 09, čímž porušovala zákon, konkrétně zásadu
objektivity a vyváženosti. Na schůzi Rady ČT jste neprosadil její
projednávání, naopak zaznělo, že levicoví radní, mezi něž jste řazen,
mohli mít podíl na přípravě samotné analýzy. Co vy na to?

Momentálně čekáme, až se k nám dostane vyjádření děkana fakulty
sociálních věd, kam toto centrum spadá. Česká televize zaslala na
začátku ledna tehdejšímu děkanovi Jakubovi Končelíkovi žádost o
stanovisko, které podle sdělení ředitele ČT Petra Dvořáka přišlo
těsně před posledním veřejným zasedáním Rady ČT. Volám po
dodržování náležitého zastoupení všech stran ve vysílání České
televize bez ohledu na své osobní politické názory. Prosazuji třeba
větší zastoupení ODS, třebaže s ní většinou nesouhlasím. Bohužel v
českém veřejném prostoru se stále neodlišuje snaha o spravedlivé
zastoupení politických stran či názorových orientací v ČT a osobní
preference. Hájíš větší zastoupení ODS? Tak to jsi skrytý příznivec
ODS. Hájíš vysílání „Zapomenutých vůdců“? Aha, tak to sympatizuješ
s Berijou a dalšími.

Za velké téma označil analýzu v době zveřejnění Martin Kolovratník,
člen sněmovního výboru, který se médii zabývá, ale časem to utichlo. Co
jste si od projednávání zprávy v Radě ČT sliboval?

Analýza CEMES rozvíjí metodu, kterou si můžeme představit zjednodušeně
takto: analytik měří na stopkách čas poskytnutý jednotlivým stranám v
určitém celku vysílání, například v určitém období před volbami.
Výsledek tohoto měření pak posoudí podle reálného významu stran ve
společnosti. Je to jednoduchý princip, v němž se nemusí zkoumat, co, kdo a
jak říká, nýbrž se měří čas. Podle mě je to nejspolehlivější
způsob, jak posuzovat politickou nestrannost médií. Každý redaktor je jen
člověk a často nevědomě tíhne k upřednostnění určitých politických
názorů. Tento typ analýzy má sloužit k tomu, aby si redaktoři a editoři
jednou za čas uvědomili, že mají jisté tendence, které, jak říkám, jsou
často nevědomé. Takže tento druh analýzy by mohl být jakousi pravidelnou
politickou hygienou zpravodajství České televize. Debata v Radě ČT o
analýze byla poznamenaná předvolební vypjatou atmosférou, kdy si ji
někteří spojovali s určitými politickými zájmy. Analýza nevznikla na
politickou objednávku, vždyť ji zadala Rada pro rozhlasové a televizní
vysílání na základě veřejné soutěže dlouho před prezidentskými
volbami.

Myslíte si, že materiály podobné tomu, který vypracovalo Centrum pro
mediální studia Univerzity Karlovy, mohou něco změnit na současné podobě
vysílání veřejnoprávní televize?

Právě takové analýzy potřebuje Česká televize k tomu, aby průběžně
korigovala sympatie a antipatie, které se v její práci objevují většinou
nevědomě, a to kvůli povaze této práce. Není na tom nic divného. K
jistému zkreslování a stranění, které se projevuje třeba jako neúměrný
časový prostor, který dostane určitý politik nebo strana či hnutí, bude
docházet vždy. Záleží jen na zavedení mechanismů autokorekce, které tyto
tendence odhalují a dávají příležitost je napravit. K těmto mechanismům
patří i to, že více nasloucháme svým vlastním kritikům a jejich kritiku
nechápeme hned jako ohrožení. Obecně platí, že kdyby Česká televize
neměla obavu více naslouchat kritickým hlasům, posílila by tím svou
veřejnoprávní pozici.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Přes 70 procent amerických kuřat určených k prodeji obsahuje velmi toxický
arzen, potvrzuje FDA

Podle Associated Press uvedlo nakonec FDA, že kuřata prošly testem, který
potvrdil přítomnost anorganického arzenu.

Po letech zametání problému pod koberec FDA konečně připustilo, že
kuřecí maso prodávané v USA obsahuje arzen, rakovinotvornou toxickou
chemickou látku. Ale skutečnou otázkou je, odkud tento arzen pochází.
Přidává se do krmení kuřatům. Již v roce 2006 zpráva IATP uváděla, že
by se lidé měli vyhnout konzumaci amerických kuřat. Odhaduje se, že více
než 70 procent všech kuřat v USA je krmeno s přídavkem arzenu. Přidává
se do krmení pro rychlejší přibývání na váze a také pro vytvoření
zdravě vypadajícího masa kuřat, krůt i prasat.

FDA zjistili, že téměř polovina všech kuřat, která byla testována,
absorbovala anorganický arzen, nejtoxičtější formu, v jejich játrech. Na
tomto zjištění postavila agentura odůvodnění pro zastavení výroby
Roxarsone, lék přidávaný v podobě arzenu do krmení kuřat.

The Wall Journal uvádějí:

Agentura uvedla, že v nedávné době provedla studii postavenou na zkoumání
100 kuřat, která odhalila přítomnost anorganického arzenu v játrech kuřat
ošetřených 3nitro ve srovnání s kuřaty, které ošetřeny touto látkou
nebyly. Prodej těchto ošetřených kuřat byl zastaven počátkem července za
účelem změny léčby.

Ale i když byla kuřata obsahující arzen stažena z regálů obchodních
domů, FDA stále pokračuje se svou lží - prohlašuje, že arzen je v
kuřatech obsažen v tak nízké hladině, že je to bezpečné jíst. To zcela
odporuje tomu, že FDA tvrdí, že je arzen karcinogenní, což znamená, že
zvyšuje riziko vzniku rakoviny.

Ale co je nejdůležitější pro vás - průmysl to vše tajil po celou dobu,
tedy to, že arzen je velmi toxický pro lidské zdraví. Univerzita v Jižní
Karolině na katedře enviromentálních zdravotních vědách varují, že
arzen spolu s olovem a rtutí, jak je známo, produkují našemu tělu
neprospěšné látky, které produkují špatné neurologické účinky při
rozvoji plodů nebo také malých dětí. Obecně se uvádí, že arzen je asi 4krát
jedovatější než rtuť.

Studie zveřejněná v Journal of American Medical Association říká, že
jedinci, kteří konzumují velké množství arzenem zabarvené rýže, mají
velké buněčné změny spojené s rozvojem rakoviny.

Mnoho zpráv od té doby potvrdilo, že požití arzenu může vyvolat Bowenovu
nemoc (karcinom skvamózních buněk), invazivní karcinom skvamózních buněk
nebo také bazocelulární karcinom kůže. Méně často se objevuje rakovina
plic, ledvin, močového měchýře a jater. V Evropě se naštěstí do
živočišných krmiv žádné sloučeniny arzenu přidávat nesmí.

Je s podivem, že FDA prohlašuje, že je bezpečné, aby spotřebitelé jedli
rakovinotvorný arzen, ale bezová limonáda je nebezpečná! Není to
zvláštní?

Zdroj: livingtraditionally.com, nih.gov

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Libor Rouček: Nesmíme se nechat od Turecka vydírat. Jeho vstup do EU je
nereálný, pokud...

ROZHOVOR Pondělním summitem Evropské unie s Tureckem nastoupila Evropa „dobrou
cestu“, ale nesmí se nechat vydírat. To si myslí bývalý europoslanec
Libor Rouček: „Turecko například nemůže chtít urychlit vstup do EU,
pokud bude zavírat nezávislé novináře,“ poznamenal v rozhovoru pro
ParlamentníListy.cz. Rouček také předpokládá, že časem začneme sledovat,
jak se rapidně snižuje počet uprchlíků. Vyjádřil se i k primárkám ve
Spojených státech: „Establishment Republikánské strany je z Donalda Trumpa
nešťastný.“

Stránky médií stále plní komentáře k summitu Evropské unie s Tureckem.
„Nebyla to žádná pěkná podívaná, co vrcholní politici EU předvedli.
Byli nejednotní a váhaví ve všem, co se týkalo Turecka v Evropě, Turecka,
jež vystupovalo jako pán a které si je jisté svou beztrestností,“ uvedl
například italský deník. Naopak předseda Evropské rady Donald Tusk
vítězoslavně oznámil, že jsou u konce dny nijak neřízené migrace,
protože byla uzavřena takzvaná balkánská migrační trasa. Jak výsledek
summitu hodnotíte vy?

Začal bych tou balkánskou migrační trasou. Opravdu byla uzavřena, a to
středeční půlnocí. Slovinsko začíná vyžadovat víza. Každý, ať
přijde ze Sýrie, Iráku, Afghánistánu, nebude vpuštěn do Schengenu a
podobné opatření udělaly Chorvatsko a Srbsko. Dominovým efektem se
dostáváme na řecko-tureckou hranici. Co je důležité, uprchlíci jak v
Turecku, tak v dalších zemích dostali tuto jasnou zprávu, že balkánská
cesta je uzavřená.

Teď se vrátím k summitu. Evropa musí zajistit, aby z Turecka přišlo
nelegálních migrantů co nejméně. Turecko si uvědomuje svou pozici,
protože dlouhé roky a desetiletí evropské státy dávaly najevo: „My vás
vezmeme do Evropské unie, ale počkáte si.“ Turci se dlouhou dobu snažili
obejít bezvízový styk a teď využívají situaci, takže chtějí urychlit
jednání o vstupu do Evropské unie, bezvízový styk a více peněz. Takže to
byly nové podmínky, které představitelé osmadvacítky slyšeli poprvé.
Proto došlo pouze k částečné dohodě, ale detaily budou upřesněny, aby na
příštím summitu mohlo být vše stvrzeno.

My jako Evropané, nejen Češi, ale i Němci, Francouzi a další, se
samozřejmě nesmíme nechat vydírat. Chceme mít stabilního souseda, ale
musíme také jasně říci, jak si řešení krize představujeme a jaké jsou
naše hodnoty. Turecko například nemůže chtít urychlit vstup do EU, pokud
bude zavírat nezávislé novináře, noviny a tiskové agentury, jako se to
dělo v uplynulých dnech. Jednou ze základních podmínek členství v
Evropské unii je dodržování základních lidských a občanských práv a
politických svobod a mezi ně samozřejmě patří svoboda projevu, svoboda pro
novináře. Pokud to nebude dodržovat, nemůže očekávat, že bude Evropská
unie ustupovat.

Jak vás poslouchám, vidíte summit pozitivně, jako posun dopředu…

Ano, vidím to jako krok ve správném směru. Neříkám, že summit vyřešil
všechny problémy, ale jsme na dobré cestě včetně omezení přílivu
uprchlíků.

Přesto, jak už jste v podstatě zmínil, Ankara mimo jiné žádá další
tři miliardy eur na pomoc syrským uprchlíkům, rychlejší zjednodušení
vízové povinnosti a otevření nových kapitol v jednání o vstupu Turecka do
EU. Naopak Turecko je připraveno převzít zpět všechny, jež se do Řecka
dostanou nelegálně. Těch podmínek, které si ovšem kladou Turci, je snad 72
a už teď se hovoří o tom, že je nemůže a ani nebude schopná Unie splnit.
Co může následovat, pokud nesplníme všechna přání Turecka?

Přesně tak, nemyslím si, že splníme všechna přání Turecka, ale
Evropská unie potřebuje Turecko a Turecko nás. Takže budeme nadále
vyjednávat a krok za krokem omezovat množství uprchlíků. Pokud jde o
peníze, my se nemůžeme nechat vydírat, ale také musíme vidět, že v
Turecku jsou cca tři miliony uprchlíků a Turci vše financují ze svých
peněz, a je pak nejen morální povinností jim pomoci.

Jak moc je v daném kontextu reálný vstup Turecka do Unie?

I podle toho, co jsem naznačil, vstup je minimálně ze střednědobého
hlediska nereálný, mám na mysli tak osm deset let. Evropská unie je
postavená na určitých zásadách, vzpomeňme si, jak dlouho například
trvalo vyjednávání, než jsme byli přijati my. Nové země jako Maďarsko,
Slovensko, Polsko musely splnit určité podmínky. Turci tyto podmínky zatím
nesplňují, takže nemohou vstoupit do EU. Budeme jim pomáhat, ale pokud
nebude v Turecku svoboda slova, bude vedena válka vůči menšinám,
například Kurdům, pak nelze očekávat, že mají naději na vstup.

I přestože se ukazuje, jak říkáte „dobrá cesta“, zaznívají názory,
že krize může mít živelné řešení a možná i s použitím zbraní.
Může dojít k nějakému rozsáhlejšímu konfliktu?

Jsem přesvědčen o tom, že k žádnému velkému konfliktu nedojde. Tím
samozřejmě nechci říci, že když je 30 tisíc uprchlíků v Řecku a
snaží se jít dál, že několika desítkám lidí nerupnou nervy a pak se
mohou snažit hranici prorazit. Nedojde ale k nějakým ozbrojeným střetům,
myslím si, že v žádném případě ne. Neviděli jsme to v lednu nebo v
únoru, ale časem zjistíme, že počet uprchlíků se bude rapidně snižovat.
Všichni si už rozmyslí, aby platili převaděčům obrovské peníze, když
jim nebudou moci zajistit, že se dostanou do vysněného Hamburku nebo Kolína.

Možná zlom ve středoevropské politice znamenaly volby na Slovensku. Premiér
Robert Fico nemůže sestavit jednobarevnou vládu a těžko říci, zda má
nějakou šanci na sestavení koalice. Druhá ve hře je Sulíkova Svoboda a
Solidarita, kde jsou ale jasně cítit protievropské tendence, navíc vstup
neonacistů do parlamentu. Mohlo Slovensko spustit lavinu? Když si
představíme, že ve Francii by posílila Marine Le Pen nebo Británie
vystoupila z EU… Objevují se názory, že dojde ke změně liberálního
řádu. Může se to stát?

Ano, volby na Slovensku znamenají určitý předěl. Moc se o tom nemluví a
ani novináři na to moc nepoukazují, že zmizely polistopadové
středopravicové strany, které právě byly na straně liberální demokracie
a slovenské orientace na EU a NATO. To předěl je, protože teď máme jednu
stranu, která má 28 procent, a sedm malých stran, a to není dobrá situace
pro stabilitu země. Více než ohrožení stability Evropské unie vidím
postupné ohrožení Slovenska. V posledních letech se Slovákům dařilo
dobře, ekonomika rostla, nezaměstnanost šla dolů, vidíme to na platech,
minimální mzdě, která je vyšší na Slovensku než v České republice.
Slovensko si vydobilo určité postavení i v rámci EU. Ne nadarmo mají
místopředsedu Evropské komise. My ho nemáme. Mají určitou pozici a teď
hrozí, že o stabilitu a stupeň prosperity, ke kterým se dopracovali, a také
o postavení v Evropě, mohou přijít.

Slovenský politolog Michal Horský vidí vývoj situace asi takto: pokus Fica,
pak bude testovat sestavení vlády Svoboda a Solidarita, možná bude chvíli
vládnout, a zmiňuje i možnost úřednické vlády a předčasné volby. Co vy
na to?

Samozřejmě scénář předčasných voleb je nejpravděpodobnější. Ať už
budou vládu sestavovat Smer, Solidarita nebo nastoupí úřednická vláda, je
nutné připomenout, že na podzim bude Slovensko předsedat Evropské unii, a
to je obrovská zodpovědnost. Slovensko by mělo mít politickou stabilitu, aby
to nedopadlo tak jako my, když vláda v polovině předsednictví skončila.
Bude záležet na zodpovědnosti slovenských politických stran, aby se tohoto
úkolu zhostily a vytvořily alespoň po období předsednictví stabilní
vládu. Když to nepůjde na stranické úrovni, nechť je to vláda
úřednická. Zatím prezident pověřil předsedu nejsilnější politické
strany, aby se pokusil sestavit vládu, uvidíme, jak pokus dopadne.

Do života Evropy určitým způsobem zasáhnou i výsledky prezidentských
voleb v USA. Donald Trump vyhrál další primárky v Michiganu. Jak by ovlivnil
Trump jako nový prezident Ameriku a také Evropu?

Zatím jsme v primárkách uvnitř politických stran. Pokud jde o Trumpa a
republikány, vidíme to každý den na debatách, establishment Republikánské
strany je z Donalda Trumpa nešťastný. Strana je rozhádaná, jeden vyčítá
druhému. Na rozdíl od České republiky nebo Slovenska jsou Spojené státy,
ať se nám to líbí nebo ne, stále světovou velmocí ekonomickou i vojenskou,
a když se podíváme na některé výroky Donalda Trumpa, vzbuzují silné
reakce v zahraničí. Mexický prezident vysloveně naznačil, že Trump se
trošku podobá Adolfu Hitlerovi, což je velmi škodlivé pro Spojené státy a
jejich postavení jak hospodářské, tak politické velmoci.

Čím podle vás je, že lidé takového typu, jak hovoříte například o
Donaldu Trumpovi, mají úspěch? Vypadá to, že „vůdci“ mají zelenou.
Samozřejmě nemůžeme opomenout Mariana Kotlebu na Slovensku. Jaký mají
lidé důvod, že těmto lidem dávají svůj hlas? Je to jen dojem, nebo trend?

Dojem to je a není daleko od pravdy. Správně je třeba se ptát, kde je
příčina. Samozřejmě na Slovensku nepotřebuje pan Kotleba takové peníze,
aby byl zvolen do parlamentu, jako Trump při prezidentské volbě. V každé
společnosti, ať je to kdekoli, jsou lidé, kteří jsou se svou situací
nespokojení, mají dojem, že dříve bylo lépe, že svět se někam řítí a
nikdo neví kam. To je podhoubí pro nejrůznější populisty.

Když se pak najde člověk jako Donald Trump, který jasně a jednoduše
říká věci, které lidé rádi slyší… Ve Spojených státech je 11
milionů nelegálních migrantů, naprostá většina jich přejde přes
mexicko-americkou hranici, takže Trump populisticky bez jakékoli
zodpovědnosti plácá, že postaví zeď a Mexičané za to ještě budou
platit. To samozřejmě vyvolá silnou reakci na mexické straně. Mexičané
vidí Trumpa jako polofašistu nebo rasistu, a hned tu máme spor, který
nepomůže ani Spojeným státům, ani Mexiku. Úlohou politiky by naopak mělo
být konflikty řešit, a ne zadělávat na nové, pak se můžeme dostat do
situace, kterou už nikdo nevyřeší, tak jako jsme se do ní dostali ve 30.
letech, kdy vznikl fašismus a následně začala II. světová válka.

Pojďme ještě v závěru k případu Nadji Savčenkové. Verdikt vyřkne
ruský soud 21. a 22. března. Ukrajinskou pilotku prokuratura viní, že
záměrně navedla palbu na skupinu neozbrojených civilistů. Savčenková
veškerá obvinění odmítá a od minulého týdne drží protestní hladovku.
Ukrajinský prezident Petro Porošenko vyzval Spojené státy a evropské lídry,
aby bojovali za její propuštění. Savčenková říká: „Chci, aby celý
demokratický civilizovaný svět pochopil, že Rusko je rozvojovou zemí s
totalitním režimem a diktátorským samovládcem, který kašle na lidská
práva i na mezinárodně platné zákony.“ Také vicepremiér Pavel
Bělobrádek se dokonce chystá ruskému prezidentovi napsat dopis. Bude mít
její utrpení skutečně význam a jak tohle může dopadnout?

O tom rozhodne soud. Nedělám si iluze, že ruský soud v případě
rusko-ukrajinského sporu bude rozhodovat objektivně a neutrálně. Paní
Savčenková samozřejmě odsouzená být nechce, takže žádá o pomoc
veřejné mínění na Západě, evropské lídry, uvidíme.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Záhadný virus ušetřil úředníky a vojáky

Odborníci na kybernetickou bezpečnost společnosti Cisco Talos objevili nový
virus, který částečně útočí na přístroje systému Lunix. „Chytrý“
nástroj byl pojmenován GoScanSSH. Uvádí se to v blogu společnosti.

Jméno, které dali experti, popisuje princip činnosti viru: je v jazyce Go a
vyhledává zranitelné servery pro dálkový zásah. V první sérii útoků
psali kybernetičtí zločinci algoritmus útoku doslova ručně s použitím
více než sedmi tisíc kombinací logů a hesel.

Útoky mířily na slabě chráněné evidenční záznamy. V případě
úspěšného zvolení hesla byl systém nakažen.

Programátoři záměrně zvolili kód tak, aby se škodlivý virus vyhnul
vojenským a vládním sítím. Toto šetření obětí je diktováno nejspíš
přáním utajit útoky.

Odborníci zatím přesně nedokážou odpovědět na otázku ohledně cílů
tohoto viru. Jeho mechanismus se podle znalců podobá nucenému mineru
kryptoměny, avšak nakažené stroje tyto aktivity zatím neprojevily. Možná,
že první zaregistrované aktivity škodlivého viru jsou pouhou přípravou na
rozsáhlejší útok.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Mladý Stropnický šlápl do... Pravičák dokonce žertuje o spermiích jeho
otce

Předseda Strany zelených Matěj Stropnický dnes na svém facebookovém
profilu vyjádřil „soucit“ s prodavačkami a prodavači obchodních domů.
A strhla se lavina.

„Velikonoční zajíček ČSSD zaměstnancům obchodních řetězců: Vy o
svátcích volno mít nebudete, ušel by zisk,“ zareagoval Stropnický na
pozměňovací návrh pražského poslance ČSSD Štěpána Stupčuka. Ten chce
ze senátní předlohy stranického kolegy Františka Bublana, který lobbuje o
uzavření obchodních domů o státních svátcích, vypustit všechna
nákupní centra, v nichž se nacházejí vedle velkých prodejen i maloobchody.

Jedna část ČSSD podle Stropnického skutečně usiluje o zlepšení
životních podmínek zaměstnanců. „Druhá jde ale bezostyšně na ruku
velkému byznysu. Svátky tu musejí být i pro zaměstnance velkých řetězců,“
uvádí.

„Pane Stropnický, my studenti chodíme do práce právě o svátcích. Za
prvé přes týden studujeme, za druhé za to dostáváme příplatek. Právě
se nám snažíte zakázat jedny z jediných dnů, kdy si můžeme při
náročnějším studiu přivydělat,“ zareagovala na slova Stropnického
místopředsedkyně pražských Svobodných Tereza Sladkovská.

„Jak daleko může dojít dobrovolně nedobrovolné sebezotročování, pardon.
Vy máte volat, že odmítáte při studiu pracovat a že na to studium chcete
od státu podmínky, ne že chcete ještě o svátcích chodit na pokladny
brigádničit. Uff,“ nechal se slyšet Stropnický.

„Jak, proboha, musely vypadat ostatní Stropnickýho spermie, když tahle byla
ta nejrychlejší?“ zareagoval na předsedu Strany zelených glosátor Petr
Paulczyňski. Stropnického také nazval rozmazlenou sestrou Agáty, se špínou
pod nosem, co radí. Stropnického sestra je totiž moderátorka a modelka
Agáta Prachařová.

A nechybí ani slova dalšího ze Strany svobodných občanů, Luboše Záloma.
"Zbytečný, neproduktivní člověk. Není divu, že chce zakázat jiným lidem
být produktivní a někomu užiteční," řekl na adresu Stropnického.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
MO RF: Rusko neobdrželo od USA žádné informace o ozbrojencích v Sýrii

Mluvčí ruského ministerstva obrany, generálmajor Igor Konašenkov oznámil,
že Rusko neobdrželo od USA ani mapy, ani souřadnice, ani žádné jiné
informace o teroristických organizacích v Sýrii.

„USA nedokázaly za celou dobu splnit dokonce ani ty závazky, které
uzavřely na základě rusko-amerických dohod. Rusko od nich neobdrželo ani
mapy, ani souřadnice objektů, ani žádné jiné informace o žádné
teroristické organizaci v Sýrii: ISIL počínaje a an-Nusrou konče," řekl
Konašenkov.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Francouzský diplomat promluvil a varuje: Turecko záměrně posílá uprchlíky
do EU!

Idea volného pohybu v Evropě je zničena kvůli přílivu migrantů a
neochotě některých zemích je přijmout, a Turecko záměrně „přilévá
olej do ohně," prohlásil francouzský diplomat Roland Hureaux.

Reporter vydání je přesvědčen, že ve sporu Evropskou unií ohledně
problematiky migrační krize je Turecko v silnější pozici a snaží se z
toho těžit. V této souvislosti položil otázku, jaká by byl rovnováha sil
mezi stranami, pokud by Turecko bylo členem EU.

Diplomat se domnívá, že v tomto případě by bylo Turecko jiná zemí,
která by opustil Kypr, představoval by demokratický sekulární stát, který
by respektoval práva žen a náboženských menšin. Nebyla by vedl válku se
Sýrií a Irákem za pomoci džihádistů, a neexistoval by problém uprchlíků,
které podle Hureaux, Turecko posílá do Evropy.

Migranty, kteří jsou v bídném stavu a nemohou si zaplatit převaděče,
ponechává Turecko doma, ale jiní migranti projíždějí Libanonem,
přilétají letadlem na západní pobřeží Turecka, a pak se posadí do lodí.

„Stojí to 5 až 10 tisíc eur, což znamená, že je mají. Vše organizuje
turecká mafie, téměř jistě ve spolupráci s tureckými tajnými službami,
a proto i vládou Erdogana," poukazuje Hureaux.

Podle diplomata se někteří lidé mylně domnívají, že migrace může
zlepšit demografickou situaci v Evropě a ve vedení Davoského fóra,
Mezinárodního měnového fondu a Organizace pro hospodářskou spolupráci a
rozvoj (OBSE) se domnívají, že se tok migrantů stal velkou ekonomickou
příležitostí pro Evropu.

V souvislosti s tím se zpravodaj vydání zeptal, je-li pravděpodobné, že by
evropský projekt selhal, pokud by k migraci došlo s členstvím Turecka v
Evropské unii, s ohledem na volný pohyb v rámci unie. Hureaux řekl, že
pokud by byla Ankara byl přijata do EU a schengenského prostoru, nehledala by
migranty na Středním východě, aby je posílala do Evropy.

Zásada volného pohybu je zničena sama o sobě, a to nejen kvůli přílivu
přistěhovalců, ale také kvůli neochotě některých zemích (Polska,
Maďarska, Slovinska, Chorvatska, Rakouska a nyní Řecka), na rozdíl od
Merkelové, přijímat uprchlíky.

„V každém případě, a to i bez války na Středním východě, a pokud by
bylo Turecko přijato do schengenského prostoru, možnost masové migrace by
způsobila problém jen jemu," uzavřel diplomat.

Zdroj: pz.cz, atlantico.fr

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
„Loajální straníci“ vypustili v Číně výhružný otevřený dopis
čínskému prezidentovi

Čínským internetem nedávno koloval otevřený dopis, žádající prezidenta
Si Ťin-pchinga k okamžitému odstoupení. Vyplývá z něj, že proti němu
stále existuje opozice, brojící proti reformující se Číně. Informují
Asia Times.

„Bezprecedentní veřejné hrozby čínskému prezidentovi Si Ťin-pchingovi
nedávno proletěly v otevřeném dopise skrze internet, demonstrujíce, že
vnitřní opozice současnému směřování reforem z dílny čínského vůdce
je stále velmi tvrdohlavá,“ píší Asia Times o otevřeném dopisu
nazvaném „Loajální straníci žádají v otevřeném dopise Si
Ťin-pchingovu rezignaci“.

Dopis, ač nepodepsán, zdůrazňuje všechny prezidentovy chyby, mezi které
čítá od ekonomie po mezinárodní politiku, neposkytuje však žádné
důvody či rozbory, pouze stanovuje, že to přece všichni vědí. Chybí v
něm však zmínky o prezidentově boji proti korupci.

Dopis má však velmi vyhrůžný tón, který naznačuje, že v případě, že
by Si neodstoupil, hrozilo by tak jemu a jeho rodině blíže neurčené
nebezpečí. Zároveň nelze odtušit, jak velkou podporu mají pisatelé
otevřeného dopisu, Asia Times však usuzují, že jelikož se snaží získat
podporu na veřejnosti, nejedná se o silné hnutí.

Jedná se však o zcela bezprecedentní situaci, jelikož Si je prvním
čínským lídrem, který se stal terčem otevřených výhružek od lidí,
jež se sami identifikují jako jeho spolustranníci.

Podle Asia Times dopisu však chybí „politická logika“. „Pokud by
autoři vzkazu byli opravdu loajálními členy strany, věděli by, že se
musí podřídit vedení strany a tudíž by proti jejímu rozhodnutí
neprotestovali – natož aby vyhrožovali jejímu lídrovi.“ Zdá se totiž,
že touto formou volají po demokracii. Ale i v ní jsou výhružky smrtí
zakázané a trestné. Cílem dopisu je tak zřejmě vnést zmatek do hlavní
čínské politické strany.

Hlavním problémem, na který se dopis soustředí a skrze který chce vyvolat
sympatie veřejnosti, je čínská ekonomika. Ta se stala terčem kritiky za to,
že se jí nedaří tak jako dřív. Její restart by však vyžadoval
opětovné zavedení všech korupčních procesů, proti kterým Siho vláda
bojuje, či velkou reformou státem řízených podniků.

Návrat ke korupci by eventuelně znamenal konec Číny, stejně jako došlo k
rozpadu Sovětského svazu, reforma státních podníků by pak mohla znamenat
proměnu čínské společnosti jako takové, mohla by však také zemi uvrhnout
do nové fáze rozvoje.

Si má tak nyní tři možnosti, jak postupovat. Buď si došlápne na autory
dopisu a popožene reformy, nebo dovolí návrat ke starým strukturám, či
bude prostě jen vyčkávat a buď dojde ke kolapsu státu, či k nějákému
zázraku. Jak se zachová však zřejmé není.

Si Ťin-pching se narodil v Pekingu roku 1953, jako syn komunistického
revolucionáře Xi Zhongxuna. V roce 1971 se stal členem Ligy komunistické
mládeže a o tři roky později i členem Čínské komunistické strany.
Vystudoval chemické inženýrství na Tsinghua University v Pekingu, posléze
marxistickou filozofii a stal se doktorem práv. Do vysoké politiky se dostal v
letech 1999 až 2000, kdy se stal guvernérem provincie Fujian.

Od roku 2008 byl viceprezidentem Čínské lidové republiky a v letech 2012 a
2013 nahradil svého předchůdce Hu Jintaa na pozici předsedy komunistické
strany a prezidenta republiky. Proslul především svoji velmi tvrdou
protikorupční kampaní a mnoha reformami, které mění tvář celé Číny
jak na domácím tak i zahraničním poli. Si však sám neměl nikdy žádnou
velkou opozici a ani nebyl v centru velkých politických a jiných skandálů.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Těžká rána České televizi přímo z Rady ČT: A proto někteří
redaktoři nevidí nic špatného na tom, že dávají takový prostor kampani
Horáčka...

ROZHOVOR Česká televize si při vysílání volební noci v USA počínala
stejně jako mnohé jiné televize ve světě, které vítězství Hillary
Clintonové považovaly za takovou samozřejmost, jako je voda v kohoutku. Ale
voda najednou přestala téct, hledá člen Rady ČT Michael Hauser vysvětlení
pro to, co se dělo na obrazovkách veřejnoprávní televize před zvolením
Donalda Trumpa prezidentem i po něm. Všímá si i duchu devadesátých let,
který v některých redakcích ČT nadále sídlí. Pro ně je každý, kdo o
jejich pravdě pochybuje, buď levicový, nebo pravicový extremista, ale není
to normální, slušný člověk.

Mimořádné vysílání pod názvem Americká volební noc, v němž Česká
televize chtěla divákům zprostředkovat volbu nového prezidenta USA,
vyvolala velké vášně a kritika se na veřejnoprávní médium jen hrnula.
Začnu konstatováním šéfredaktora MF Dnes Jaroslava Plesla ještě nad
ránem, kdy Českou televizi za vysílání nejen zkritizoval, ale přidal, že
zpravodajové Řezníček a Kabrhelová jsou důvodem, proč neplatit
koncesionářské poplatky. Později dokonce dodal, že volební zpravodajství
České televize je ryzí hrůza. Byl výkon zpravodajů z USA z vašeho pohledu
opravdu tak katastrofální?

Je třeba srovnat zpravodajství České televize o amerických volbách se
zpravodajstvím v jiných zemích. Kam se podíváte, všude převažovalo
podobné ladění, jaké bylo v ČT. V celém západním mediálním světě
vládl konsensus, že zvítězí Hillary, a to ze dvou důvodů: za prvé
předvolební průzkumy devadesáti procent agentur jí dávaly vítězství s
pravděpodobností 87 procent a za druhé je za hranicí naší představivosti,
že zvítězí Trump. Českou televizi nelze chápat izolovaně od jiných
televizí ve světě, které vítězství Hillary považovaly za takovou
samozřejmost, jako je voda v kohoutku. Ale voda najednou přestala téct.

Pod palbou kritiky se ale ocitli i moderátoři a redaktoři ČT. Lidem vadilo,
že ve chvíli, kdy server New York Times už psal o Trumpově vítězství,
Česká televize se zatvrzele držela CNN, jejíž vysílání ostentativně
nadržovalo Clintonové a počítadlo Trumpových hlasů zaostávalo za
reálným vývojem. Petr Žantovský to pro PL.cz zhodnotil tak, že kdo ČT
sledoval, musel dospět k závěru, že Česká televize je orgán placený
štábem Demokratické strany a tamní kandidátky Clintonové. Kde je pak
objektivita a není namístě volat po razantní změně v přístupu
zaměstnanců námi všemi placené České televize?

Ano, tady se ukázalo, že Česká televize zde byla závislá na jednom zdroji,
a tím pádem na chvíli zaostala za aktuálním děním. Možná tu působil
šok z toho, že všechno je jinak, a redaktoři nejprve nechtěli věřit
vlastním očím a oddálili okamžik nepříjemné pravdy. V každém
případě se jednalo o historický zlom v americké politice, o jehož
příchodu svědčilo mnoho ukazatelů, jako je dlouhodobá nespokojenost
nejméně poloviny americké společnosti s establishmentem a celkovými poměry
v USA. Před tím zavírali oči téměř všichni redaktoři ve velkých
liberálních médiích v USA, nejenom redaktoři ČT. Problém je
globálnější, než se to jeví Petrovi Žantovskému. Podobné výtky se
snášejí na liberálně orientovaná média v USA. Je ale pravda, že ve
zpravodajství České televize se později objevovaly reportáže o lidech,
kteří volili Trumpa. Třeba reportáž z „rezavého pásu“ USA, kde
rezivějí opuštěné tovární haly. Dělníci mluvili o tom, že volili
Trumpa, protože demokraté o ně ztratili zájem.

Člen Rady ČT Michael Hauser.

Podobné to bylo i s výběrem hostů. Předseda Asociace nezávislých médií
Stanislav Novotný poukázal na bohorovnost, s jakou se redaktoři zřejmě
chystali po ránu na Kavčích Horách otevřít šampaňské na počest Hillary
Clintonové. Pozvali hosty, u nichž byla jistota, že slavnostní atmosféru
vítání první americké prezidentky nezkazí, a kteří nám, pokud možno,
nesdělí nic zajímavého, nic kontroverzního, kteří nepřijdou s
originální a neotřelou analýzou. Lze vůbec rozbít stereotyp zvaní stále
stejných hostů do ČT, kteří navíc mají všichni ten „jediný správný“
názor?

Výběr hostů by měl být nápaditější. Česká televize dlouhodobě trpí
tím, že se v některých pořadech jako na orloji objevují stále znovu
stejné tváře. Ale musím říct, že ČT se to v poslední době snaží
změnit. Například nedávno založila redakci pro vědu a vyzvala univerzity a
Akademii věd, aby našly odborníky, kteří budou s Českou televizí
spolupracovat. Co se týká volebního vysílání, nebylo to jednolité.
Například v mimořádném pořadu ČT24 k americkým volbám, který se
vysílal ve středu od 20 hodin, si moderátor Jakub Železný pozval dva hosty,
hudebníky Ondřeje Hejmu a Petra Kratochvíla, kteří nijak neskrývali své
sympatie s Trumpem.

Ve svém komentáři ke zpravodajství České televize bývalý místopředseda
RRTV Petr Štěpánek napsal, že pohár už přetéká, a připomněl
zdrcující komentáře znechucených televizních poplatníků na sociálních
sítích. Podle něj si čím dál více lidí uvědomuje, že Česká televize
už opět funguje jako totalitní zločinecká informační organizace a že
ochrannou ruku nad tímto svinstvem drží mediální rady a Parlament. Čas se
prý krátí a zodpovědní funkcionáři by měli vědět, že přijde doba,
kdy budou voláni k zodpovědnosti. Vy jste jediný člen Rady ČT, kdo si ji
troufne kritizovat. Co vás vede k tomu, nebýt členem fanklubu České
televize, a co si myslíte o ostrých slovech Petra Štěpánka?

Tyto krajní názory jsou odrazem výkřiků na sociálních sítích, které
nelze brát zcela vážně. Anonymní povaha sociálních sítí vybízí k tomu,
aby člověk ze sebe vydal to nejhorší, a v běžném životě byl jako
beránek. Je to svým způsobem druh kanalizace a na kanalizaci nelze stavět
kritiku a politiku, která za něco stojí. Česká televize má svá slabá
místa, ale „zločineckou organizací“ by se stala teprve tehdy, kdyby se
řídila míněním té či oné skupiny diskutérů na sociálních sítích,
pro kterou jsou všichni ostatní zaprodanci. Já jsem kritikem ČT z toho
důvodu, že Česká televize potřebuje pomoct k tomu, aby si uvědomila svou
velkou roli v době, kdy se společnost štěpí na vzájemně nepřátelské a
netolerantní tábory nebo spíš trsy individuí a začíná to připomínat
válku všech proti všem, jak ji popsal Hobbes. ČT má svůj historický úkol
v tom, že tomu může jako jedna z posledních institucí čelit. Měla by být
fórem pro diskusi o zásadních společenských problémech, měla by
vytvářet orientační body pro všechny, měla by poskytovat nezávislé
zpravodajství a rozvíjet humanistické ideály. V zásadě to všechno dělá,
ale dosud si plně neuvědomuje význam toho, co dělá. Za několik let se to
může některým politikům jevit jako přežitek liberálně demokratické
éry a začnou mluvit o post-pravdivém a post-faktovém světě, jak se to
děje už dnes. O věcech už nemají rozhodovat argumenty, fakta, kritické
poznání, protože prý stejně žádná objektivita a pravda neexistuje.
Rozhodovat mají afekty, manipulace a síla. A to znamená pád do propasti.

Kromě prezidentských voleb v USA se Česká televize stala v poslední době
terčem kritiky také za to, jak reflektovala události kolem 28. října.
Především to, že odvysílala ze záznamu celou „alternativní“ oslavu
Dne státnosti ze Staroměstského náměstí, která byla považována za
zahájení prezidentské kampaně Michala Horáčka a předvolebních akcí
KDU-ČSL a Starostů. Je v tomto případě větší chybou mrhání penězi
koncesionářů, nebo tak okázalé nadržování svým politickým oblíbencům?

Zde se ukazuje, že v některých redakcích ČT nadále sídlí duch
devadesátých let, v němž to všechno bylo jasné. Některé věci jsou
samozřejmé, jako je tržní ekonomika, liberální pravice, česká cesta
privatizace, Havel. Kdo o tom pochybuje, je buď levicový, nebo pravicový
extremista, ale není to normální, slušný člověk. Tento politický postoj
se většinou nechápe jako politický, nýbrž jako neutrální nebo občanský,
jak to dlouhá léta předváděl časopis Respekt. Proto někteří redaktoři
nevidí nic špatného na tom, že dají takový prostor prezidentské kampani
Michala Horáčka. Jde o to, jak některým redaktorům vysvětlit, že podpora
Michala Horáčka není projev neutrality a objektivity, nýbrž je to projev
určité politické náklonnosti.

Vidíte cestu ven z tohoto způsobu „informování“ diváka Českou
televizí, protože výzvy k neplacení koncesionářských poplatků tou
správnou cestou zřejmě nejsou?

Výzvy k neplacení koncesionářských poplatků nahrávají tomu, aby Česká
televize ztratila relativní ekonomickou nezávislost na státu a trhu a stala
se závislou na státním rozpočtu, a tedy na politicích, nebo se zavěsila na
tržní magnáty. Výzvy proti poplatkům jsou buď nedomyšlené, nebo mají za
cíl omezit nezávislost ČT. Existuje jiná cesta, jak Českou televizi měnit
k lepšímu. Je zapotřebí vytvářet propojení mezi ČT a různými
profesními, zájmovými nebo i politickými uskupeními. Zároveň je potřeba
nadále zlepšovat analýzy vysílání. Obojí má sloužit k tomu, aby lidé v
České televizi dokázali opravovat své chyby a cítili, že to má smysl.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Mogheriniová: EU projedná na letním summitu osud ekonomických sankcí vůči
Rusku

Na svém letním summitu projedná Evropská unie další osud ekonomických
sankcí vůči Rusku, které platí do konce července, prohlásila šéfka
unijní diplomacie Federica Mogheriniová.

„Na programu máme Rusko, už víc než rok jsme vztahy s ním neprojednávali.
Nebude to diskuse o sankcích, ty byly prodlouženy před několika dny. K
ekonomickým sankcím se vrátíme později, na letním zasedání Evropské
rady", řekla Mogheriniová novinářům před zasedáním ministrů zahraničí
členských zemí Evropské unie.

Proti Rusku byly vyhlášeny tři balíčky sankcí Evropské unie. Jako první
byly zavedeny individuální sankce proti těm občanům Ruska a Ukrajiny,
kteří jsou podle EU zodpovědní za ochromení územní celistvosti Ukrajiny.
Tyto sankce byly prodlouženy 10. března do 15. září roku 2016. Omezující
opatření proti celým sektorům ruské ekonomiky, tak zvané ekonomické
sankce, platí do 31. července 2016 a sankce proti Krymu do 23. června 2016.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
AUDIO Nahrávka Kramného prý jasně dokazuje, že soud se mýlil

Přinášíme exkluzivní nahrávky telefonního hovoru Petra Kramného,
jejichž vyhodnocení soudem přispělo zásadním způsobem k jeho odsouzení
na 28 let vězení za vraždu jeho ženy Moniky (36) a dcery Kláry (8).
Článek vyšel poprvé na webu Securitymagazin.cz. ParlamentníListy.cz jej
publikují ve stejném znění a se souhlasem autora.

Citujeme z rozsudku soudkyně Gilové: „... vzápětí klidně volá na
asistenční linku Allianz pojišťovny, má připravené smlouvy, plynule
komunikuje s operátorkou, sděluje požadované údaje.“

Z nahrávek přitom jasně vyplývá, že Kramný byl silně rozrušený,
zmatený, lapá po dechu, sotva mluví. Jde zcela jasně o někoho, komu se
právě stala životní tragédie a prosí o pomoc. Soudkyně Gilová tedy
nahrávku buď vůbec neslyšela, nebo si ji špatně vyložila.

Nahrávky nám poskytl spolek Šalamoun. „Z nahrávek jasně vyplývá, že
nejde o chladnokrevného vraha, ale o zoufalého člověka, který právě
přišel o rodinu,“ řekl Security Magazínu místopředseda spolku Šalamoun
Václav Peričevič.

Petr Kramný volá ze svého telefonu na pojišťovnu v 3.47 ráno dne 30. 7.
2013. Krátce předtím nalezl v postelích svou mrtvou manželku a dceru,
telefonoval s matkou, která mu poradila, ať zavolá na pojišťovnu. Kramný
ještě předtím zabušil na sousední hotelové dveře, probudil polskou
turistku, která běžela do recepce.

Zde je přepis prvního hovoru, který trvá 36 vteřin. Přístup pojišťovny
Allianz je profesionální, operátorka zachovává klid.

Operátorka: Dobrý den, asistenční služba pojišťovny Alianz. Jak vám mohu
pomoci?

Kramný: Dobrý den, Kramný u telefonu. Stala se mi taková věc... Jsem v
Egyptu na dovolené a před chviličkou jsem vstal a zjistil jsem, že manželka
s dcerou jsou mrtvý... Že umřely ve spánku. Co mám dělat dál? Mám u vás
pojištění.

Operátorka: Ano, určitě bychom to zaevidovali. Mám vám zavolat nazpět,
abyste tolik neprovolal?

Poté oba zavěsí. Další nahrávka je o dvě minuty později, tedy z 3.49
hodin, kdy operátorka volá Kramnému zpátky. Operátorka opět zachovává
vysokou profesionalitu, ač je Kramný úplně na dně, nemůže ani mluvit.
Nahrávka je dlouhá takřka šest minut. Než vůbec dostane operátorka od
Kramného jeho jméno, uplyne skoro minuta a půl, Kramný je úplně
vyřízený a zdá se, že se každou chvíli zhroutí.

Z rozhovoru mimo jiné také jasně vyplývá, že závěry soudu jsou mylné.
Kramný nemá připravené smlouvy, nekomunikuje plynule s operátorkou – ba
právě naopak, a požadované údaje sděluje až po trpělivém a opakovaném
naléhání operátorky když se zdá, že je Kramný těsně před zhroucením.

Takového hereckého výkonu by nebyl schopen žádný herec na světě. Jde
zcela jednoznačně o autentický záznam stavu otce rodiny, kterému se právě
zhroutil svět.

Security magazín má několik takových nahrávek a bude je postupně
uveřejňovat. Více o případu, včetně analýzy nahrávek, si přečtěte v
nové knize „Případ Kramný: Všechno je jinak“ od Ondřeje Höppnera.
Objednat si knihu můžete na adrese www.daranus.cz

Autor: Ondřej Höppner, publikováno se souhlasem autora

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní