Question:
Zeman je prý dement. A Radek John...

Praha 2. března (ČTK) – Kancelář prezidenta republiky se musí omluvit
vnučce novináře Ferdinanda Peroutky za výroky prezidenta Miloše Zemana.
Dnes o tom nepravomocně rozhodl soud. Zeman mimo jiné prohlásil, že
novinář byl autorem článku „Hitler je gentleman“, což se prezidentské
kanceláři nepodařilo doložit. Hrad se proti verdiktu odvolá, podle Zemanova
mluvčího může věc skončit až u Ústavního soudu. Politici prezidenta za
jeho postoj zkritizovali.

Spor o ochranu Peroutkovy osobnosti navazuje na Zemanův projev z konference k
70. výročí osvobození Osvětimi, kde prezident hovořil o selhání
intelektuálů v období nástupu nacismu. Peroutkovi přisoudil kromě
autorství článku „Hitler je gentleman“ v časopisu Přítomnost také
výrok „nemůžeme-li zpívat s anděly, musíme výti s vlky“. Historici
následně upozornili na to, že Peroutka text nenapsal a autorem výroku o
vlcích je novinář Jan Stránský. Zeman se neomluvil a trvá na tom, že
článek četl. Peroutkova vnučka Terezie Kaslová proto podala žalobu na
stát, konkrétně na Kancelář prezidenta republiky. Informovala o tom ČTK.

Prezident se jednání nezúčastnil

Soudkyně Obvodního soudu pro Prahu 1 Kateřina Sedláková dnes dospěla k
závěru, že Kaslová má nárok na omluvu. Hradu uložila, aby Peroutkově
vnučce zaslal dopis s textem, že Zemanovo subjektivní hodnocení bylo ve
vztahu k Peroutkovi nevěcné a nepřípustně zasáhlo do novinářových
osobnostních práv. Konstatovala, že prezidentská kancelář nepředložila
žádný důkaz o pravdivosti Zemanových výroků.

Prezident se jednání nezúčastnil. Hledáním článku už dříve pověřil
svého mluvčího Jiřího Ovčáčka, který dodnes nebyl úspěšný.
Ovčáček po verdiktu uvedl, že kauza v žádném případě nekončí.
Upozornil na to, že se soudkyně odmítla zabývat důkazy, které se týkají
„historického kontextu a historických výroků Peroutky“. Hrad totiž
předložil čtyři jiné Peroutkovy články z let 1938 a 1939. Aby se věc
dostala k Ústavnímu soudu, musejí strany sporu nejprve vyčerpat všechny
procesní prostředky včetně dovolání k Nejvyššímu soudu.

Fakt, že se Zeman stále osobně neomluvil, dnes zkritizovali koaliční i
opoziční politici. Například podle ministra zemědělství Mariana Jurečky
(KDU-ČSL) by se měl prezident k omluvě postavit jako chlap. Předseda ODS
Petr Fiala označil za absurdní, že Zeman nechal věc zajít tak daleko.
Podobně se vyjádřil i předseda TOP 09 Miroslav Kalousek, místopředseda
strany Marek Ženíšek zase poznamenal, že omluvu z Hradu nečeká, protože
se omlouvají pouze slušní lidé.

Demence a omluva

Peroutkova vnučka řekla novinářům, že je z rozhodnutí soudu nadšená.
Připustila však, že by bylo „hezčí“, kdyby se omluvil sám prezident, a
nikoliv jeho kancelář. Rozsudek přivítal i současný vydavatel
Přítomnosti a syn autora výroku o vytí s vlky, neurolog Martin Jan
Stránský. Zemanovo „urputné odmítání omluvit se“ je podle něj jasným
důkazem poruchy paměti, a tedy i demence.

Stranou sporu nezůstal ani někdejší ministr vnitra Radek John. Vyjádřil se
na sociální síti Facebook a dal jasně najevo, že prezident Zeman sice lhal,
ale zjevně necítí potřebu se za to omluvit. „Obvodní soud pro Prahu 1
jasně potvrdil, že Zeman lhal. Omluvit se má jeho kancelář. Dokáže se
omluvit sám Zeman? Pochybuji.“

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Nevládní organizace si u OSN stěžují na Česko

Česko v pondělí v sídle OSN v Ženevě podstoupí už potřetí
přezkoumání svého stavu lidských práv. Ostatní země budou po pěti
letech znovu hodnotit, jak český stát bojuje proti diskriminaci a jak
přistupuje k ochraně ohrožených dětí, k rovnosti žen a mužů či k
zajištění rovných šancí pro postižené, cizince a příslušníky
národnostních či sexuálních menšin. Podle vládní zprávy pro OSN, kterou
má ČTK k dispozici, ČR dostala při posledním přezkumu 136 doporučení a z
nich splnila či plní 129.

Podle nevládních organizací kabinet ale řadu doporučovaných věcí ke
zlepšení situace neprovedl. Univerzální periodický přezkum je procedura,
která se zaměřuje na hodnocení stavu lidských práv ve všech 193
členských státech OSN. Situaci přezkoumávají vždy po zhruba 4,5 roku
ostatní země a nevládní organizace. První zasedání se konalo v dubnu 2008.
Česko posouzením prošlo v letech 2008 a 2012. Podle ministerstva zahraničí
patří ČR při hodnocení jiných států k nejaktivnějším zemím, které
navrhují nejvíc doporučení ke zlepšení. Celkem jich čeští zástupci
dosud ostatním státům dali 903. Doporučení nejsou závazná.

Hodnocení se nyní koná od 6. do 17. listopadu, týkat se bude 14 zemí.
Posuzovat se budou vždy zprávy od vlády, od nezávislých expertů a od
neziskových organizací. „V průběhu současného třetího přezkumu se
znovu očekává, že státy budou prezentovat kroky, které přijaly k
naplnění doporučení, která jim byla udělena během předchozích
hodnocení a k nimž se zavázaly, že se jim budou věnovat,“ uvádí OSN na
svém webu.

Vláda uvádí, že podnikla kroky ke zlepšení situace Romů

Český kabinet ve své zprávě uvádí, že přijal řadu strategií a plánů
s opatřeními ke zlepšení situace Romů, ohrožených dětí či žen.
Zmiňuje strategii proti sociálnímu vyloučení i plány na podporu
pozitivního stárnutí a rovných šancí postižených.

V dokumentu vláda píše, že stát podporuje přeměnu péče o ohrožené
děti a jejich přesun z ústavů do rodin i posílení služeb a terénní
pomoci. Se změnami počítá národní strategie ochrany dětí. Sjednocení
péče pod jeden resort a uzákonění zákazu posílat malé děti do
dětských domovů dosavadní Sobotkův kabinet pak ale neschválil.

Vláda uvádí, že podnikla kroky ke zlepšení situace Romů. Podle plánu by
se jejich nezaměstnanost měla výrazně snížit. Z chudinských lokalit do
běžného nájemního bydlení by se do pár let měla přestěhovat pětina
Romů. V ghettech v Česku žije podle posledního výzkumu kolem 115.000 lidí,
většinou jsou to právě Romové. Pomoci by měl i zákon o sociálním
bydlení. Kabinet jej ale za čtyřleté období nezvládl prosadit.

K lepšímu vzdělávání romských dětí má přispět povinný poslední rok
mateřské školky. Odsouvání romských školáků do takzvaných
zvláštních škol má zabránit inkluzivní vzdělávání s podporou
asistentů a s dalšími kroky. Přispěje i k začlenění postižených dětí
do běžných tříd.

České nevládní organizace poslaly OSN své výhrady, a to třeba k
přístupu státu k právům žen

Vláda schválila také záměr dostat do politiky a do vedení firem více žen.
Navrhovanou volební novelu a kroky k vyrovnanému zastoupení žen v radách
státních či polostátních firem pak ale neodhlasovala.

České nevládní organizace poslaly OSN své výhrady, a to třeba k
přístupu státu k právům žen. Stěžují si na pravidla porodní péče i
na to, že neoprávněně sterilizované ženy dosud nedostaly odškodnění.

Českou delegaci povede náměstkyně ministra pro lidská práva Martina
Štěpánková. Zpravodaji pro české hodnocení na zasedání budou zástupci
Nigérie, Indonésie a Brazílie. Pracovní skupina by nová doporučení pro
Česko měla podle předpokladu vydat 10. listopadu v 15:00.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
To už je skutečně nehorázné. Senátorka Wagnerová poslouchala Zemana v
Partii a došla jí slova

Miloš Zeman by měl soudu předložit článek s titulkem „Hitler je
gentleman“, jinak musí prohrát. Je o tom přesvědčena senátorka a
bývalá ústavní soudkyně Eliška Wagnerová, která poskytla rozhovor
serveru Lidovky.cz.

„Měl předložit důkaz, že Ferdinand Peroutka publikoval článek ‚Hitler
je gentleman‘ … Tenhle článek prezident ale nedoložil,“ uvedla
Wagnerová.

Celý text je ZDE.

Podle ní v řízení o ochranu osobnosti, v němž žalobkyně říká, že
nejde o pravdivý výrok, musí žalovaný, který se výroku dopustil, doložit,
že je pravdivý. „Pokud Zeman není schopen to doložit, pak musí jasně
prohrát. Každý, a prezident zejména, by si měl dávat pozor na to, co
říká. Měl by to mít vždy podložené,“ zdůraznila bývalá ústavní
soudkyně.

Ve svém příspěvku na Facebooku zmínila možnost další žaloby na ochranu
osobnosti. Proč? „On několikrát (v nedělním rozhovoru pro Primu, pozn.
red.) mluvil v souvislosti s Peroutkou o nacismu. Dokonce to i opakoval.
Zatrnulo mi, když jsem to slyšela. To je skutečně nehorázné,“ uvedla
Wagnerová.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Radek Banga se omluvil za své hodně, hodně sprosté písně. Už je to prý
pryč. Jenže na něco zapomněl...

Texty písní zpěváka Radka Bangy alias Gipsyho.cz jsou v současné době
velmi probírané. Důvodem je skutečnost, že Banga v sobotu odešel ze sálu
kvůli oceňované nacionalistické skupině Ortel. Jenže Bangovy leckteré
texty v sobě nemají snad ani jedno slušné slovo...

Banga se nyní brání, že jde o patnáct let staré texty. "Bylo mi 19 let a
dělal jsem výhradně hip-hop. Každý má holt kostlivce ve skříni a toto je
ten můj. Dnes je mi ovšem skoro 35 let. Bavíme se tedy o textech, jenž jsou
15 let staré," poukazuje na to, že texty, v nichž se objevují slova píča,
šukání, kunda a další - jako jsou například Černej kluk nebo Sexy Funky
a Zlej, jsou minulosté.

"Už nejsem ten pubertální frajírek, který neřeší důsledky své tvorby,
to je dávno pryč. A i když tato má tvorba byla naprostou recesí čili
nebyla myšlena nikdy vážně, určitě na to nejsem pyšný. Mohu ovšem s
čistým svědomím také prohlásit, že jsem s těmito sprostými songy nikdy
veřejně nevystupoval," obhajuje se Banga s tím, že když v roce 2004
založil skupinu Gipsy.cz, jeho tvorba se ubrala jiným směrem.

"Vulgarismus není známkou jakéhokoliv frajerství, to už vím dávno. V
žádném případě tedy není možné dávat do souvislosti tvorbu Gipsy.cz,
či mé prevence s těmito vulgárními nahrávkami. Pokud ovšem tyto 15 let
staré texty ještě dnes někoho pohoršují, samozřejmě se omlouvám a mrzí
mě to. Každý byl ale v pubertě a je to prostě věk, kdy děláte hlouposti,"
uzavřel Banga.

Jak se však ukazuje, i na novějších albech se dají takové skvosty najít.
Sice již ne v takovém měřítku, ale... Například Lolita, jež je z alba
Autentik vydaného v roce 2011. "Až budeš velká, přijď si pro semeno,"
zpívá například Gipsy.cz v písni. Zároveň zmiňuje, že ví, že ji "prcá
ten DJ".

"Serme na abstrakce a držme se faktu," zní pak pro změnu v písni 36 hodin
bijač. Mimo jiné se tam objevuje i "prdel holá". "Šmejde, nekoukej mi do
karet... Možná má velkou píču," zpívá pak v další písni z tohoto
projektu - V podchodu je poker. "Nebýt toho kafe, chcíp bych tu. Karty
vymrdaný," zní dále.

Písně najdete ZDE.

K projektu Autentik tehdy Banga pro iDnes.cz mimo jiné řekl, že mu je jedno,
co si o něm myslí lidi. "Všichni mi můžou... Já to dělám z lásky k
hudbě a zbytek mě nezajímá," řekl.

Rozhovor najdete ZDE.

Celý příspěvek Radka Bangy:

MÉ VYJÁDŘENÍ KE KOLUJÍCÍM VULGÁRNÍM TEXTŮM NA INTERNETU Abych věci
uvedl na pravou míru – bylo mi 19 let a dělal jsem výhradně hip-hop.
Každý má holt kostlivce ve skříni a toto je ten můj. Dnes je mi ovšem
skoro 35 let. Bavíme se tedy o textech, jenž jsou 15 let staré. Už nejsem
ten pubertální frajírek, který neřeší důsledky své tvorby, to je dávno
pryč. A i když tato má tvorba byla NAPROSTOU RECESÍ, čili nebyla myšlena
NIKDY vážně, určitě na to nejsem pyšný. Mohu ovšem s čistým svědomím
také prohlásit, že jsem s těmito sprostými songy nikdy veřejně
nevystupoval. V roce 2004 jsem založil skupinu Gipsy.cz a od té doby se má
tvorba ubrala úplně jiným směrem. Vulgarismus není známkou jakéhokoliv
frajerství, to už vím dávno. V žádném případě tedy není možné
dávat do souvislosti tvorbu Gipsy.cz, či mé prevence s těmito vulgárními
nahrávkami. Pokud ovšem tyto 15 let staré texty ještě dnes někoho
pohoršují, samozřejmě se omlouvám a mrzí mě to. Každý byl ale v
pubertě a je to prostě věk, kdy děláte hlouposti. RB

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Expertů, kteří se dívají na školství zvenku, už máme dost, říká
předsedkyně asociace ředitelů českých gymnázií

ROZHOVOR Práva a povinnosti pedagogů jsou na rozdíl od některých jiných
profesí ukotveny v zákoně. Zřízení pedagogické profesní komory tak, jak
navrhují některé z učitelských iniciativ, by tedy bylo zbytečné, říká
v rozhovoru pro ParlamentníListy.cz předsedkyně Asociace ředitelů
gymnázií České republiky Renata Schejbalová. Čeští učitelé podle ní
potřebují nejenom vyšší finanční ohodnocení, ale i více praxe na
pedagogických fakultách. „Pedagogické iniciativy by měl vést učitel.
Expertů, kteří se na školství dívají zvenku a objevují se v televizi už
máme dost,“ říká dlouholetá ředitelka pražského Gymnázia Nad Štolou.

Máme po volbách a rezort školství zřejmě brzy dostane nového správce. Co
dobrého a špatného udělala pro školství poslední vláda pod taktovkou
sociálních demokratů, jakou známkou byste ji hodnotila a proč?

Jako předsedkyně Asociace ředitelů gymnázií si dovolím hodnotit jen
období za poslední dva roky. Tehdy jsem měla možnost nahlédnout pod
pokličku toho, jak to funguje na ministerstvu školství právě jako
předsedkyně asociace. Z předešlých let mám pak informace jen z doslechu. A
co se týče těch zmiňovaných dvou let, udělila bych nejspíš trojku.

Trojka, vyjádřeno slovy, znamená „dobře“, což může být trochu
zavádějící. Úplně špatné hodnocení to ale není…

Jsou tam samozřejmě pozitivní i negativní věci. V dobrém světle bych
například ohodnotila to, že se bývalá ministryně Valachová skutečně
snažila ve školství zvyšovat platy. Můžeme samozřejmě polemizovat o tom,
jestli se jí to povedlo a jestli navyšovala finanční odměny učitelům
dostatečně. Nicméně v obecné rovině Valachová zvedla ten problém jako
téma. V důsledku se pak za něj prala tak, aby ty peníze do školství
dostala. Na druhé straně jsou věci, které vidím negativně, a to
například pamlskovou vyhlášku nebo kariérní řád. K němu se ale asi
ještě dostaneme.

Od listopadu by měli učitelé dostat přidáno. Myslíte, že navýšení bude
stačit? Když se podíváte na dlouhodobější cíle exministryně Valachové,
jak mzdy učitelů konečně zplnohodnotit v poměru k ostatním
vysokoškolákům?

Ministerstvo školství a bývalá paní ministryně si daly za cíl, že do
roku 2020 docílí, aby učitelské platy dosahovaly 130 procent průměrné
mzdy v Česku. Když se ale podíváme na to, jak školství přidá učitelům
v listopadu, a sice, že dostanou navíc 15 procent, přičemž ostatní
státní zaměstnanci deset, tak se učitelé na tu cílovou částku do
stanoveného termínu nedostanou. To se dá snadno vypočítat. Jinými slovy 15procentní
navýšení je pořád příliš nízké.

NESPOKOJENÍ UČITELÉ SE ZAČÁTKEM ŠKOLNÍHO ROKU SEŠLI V BETLÉMSKÉ KAPLI:

Přilákají takto navýšené platy do škol nové učitele?

Na to je jednoduchá odpověď, samozřejmě, že ne. Nového učitele do školy
25 tisíc korun hrubého měsíčně nepřiláká. Pořád je to málo, a když
se podívá na to, že po dvou letech praxe dostane nějaké navýšení k platu
o pár set korun nahoru. Já zastávám názor, že aby mladí lidé do
školství vstupovali, tak je nutné navýšit platy učitelů skokově. Je tu
ale i druhá stránka celé věci a to je zkvalitnění výuky na pedagogických
školách.

V jakém smyslu?

V tom smyslu, že studenti na vysokých školách mají podle mého názoru
strašně málo praxe. Naše zkušenost je taková, že učitelé, když
nastoupí, umí celkem dobře svůj obor, ale neumí jednat s rodiči, s žáky,
mají třeba problém s kázní. A to je způsobeno tím, že mají málo praxe.
Takže více praxe studentů by podle nás bylo určitě přínosem. Styk se
školou a s praxí podle mě studentům na vysokých školách připravujících
učitele chybí. Přirovnala bych to k situaci, jako kdyby lékař přišel
rovnou na sál, měl ihned napoprvé rozříznout břicho a začít operovat.

Vraťme se ke kariernímu řádu pro učitele, jehož návrh nakonec neprošel.
Vymezil se proti němu i senátor a dlouholetý ředitel Gymnázia Jana Kepplera
Jiří Růžička.

I naše Asociace ředitelů gymnázií se proti kariérnímu řádu vymezila.
Chtěla bych zdůraznit, že v obecné rovině s myšlenkou kariérního řádu
souhlasím. Ale tak, jak byl kariérní řád navržen, tak v podstatě žádnou
kariéru pro pedagogy nevytvářel. V podstatě v něm šlo pouze o určité
pracovní pozice, na které dosáhne jen zlomek učitelů. Řekla bych tedy, že
kariérní řád byl vlastně určen pouze pro část učitelského sboru.

Bylo v něm tak, jak byl navržen, něco dobrého?

Mně se například líbila ta nová pozice, kterou otevíral pro tzv.
uvádějící učitele, kteří uvádějí do praxe pedagogické nováčky. Já
vím o tom, že celá řada škol tyto uvádějící učitele již má. Má ale
problém je zaplatit. Školy buď nemají peníze, nebo berou částku z koše
finančích odměn, a v důsledku tak krátí platy těm ostatním. Takže tohle
bylo v kariérním řádu dobré. Jinak byl ale návrh šíleně byrokratický.
Moje představa kariérního řádu je taková, že by to měl být jednoduchý,
stručný a jasný dokument. Například tzv. standard učitele by měl být
dokument rozsahu řekněme jedné stránky. To, jak to ale bylo definováno v
tomto návrhu, bylo tak složité a rozsáhlé, že když by si to ten učitel
otevřel a začal číst, tak si myslím, že by ani nedočetl. Je nutné ten
řád zjednodušit a definovat jej tak, aby všichni učitelé měli šanci
nějak postupovat. A hlavně, když postoupí, tak aby to bylo o nějakou
výraznou částku, a ne o 3 tisíce korun měsíčně.

Co si myslíte o iniciativách učitelů zezdola? Právě ty se na svržení
kariérního řádu významně podílely.

I my jsme se na tom výrazně podíleli, psala jsem senátorům, poslancům, s
některými poslanci jsem se osobně setkala a vysvětlovala jim, v čem je
problém. Myslím, že i učitelská iniciativa, jak se říká zdola, napomohla
tomu, že kariérní řád nakonec neprošel. Samozřejmě tu skutečnost
ovlivnilo i to, že bylo jen pár měsíců před volbami. Proti těmto
iniciativám nic nemám. Jenže kromě Pedagogické komory, která se v boji
proti kariérnímu řádu hodně angažovala, se ještě vytvořila Učitelská
platforma. No a teď se tato dvě sdružení mezi sebou dohadují, snad i
hádají. Každopádně si myslím, že pokud to má být učitelská iniciativa,
tak by ji měl vést učitel, a nikoliv někdo, kdo neučí. Neměl by ji vést
někdo, kdo se na to školství dívá jakoby zvenku, protože takovýchto
expertů, kteří se například objevují v televizi, si myslím, že máme
dost.

Měli by učitelé mít svou profesní pedagogickou komoru, jako mají lékaři?
To navrhuje například iniciativa Pedagogická komora?

Jsem ráda, že jste zmínil ty lékaře, protože profesní komora lékařů a
profesní komora učitelů, tak to by bylo v případě realizace něco úplně
jiného. Lékaři oproti učitelům nemají kromě své profesní komory
legislativně ošetřena svoje práva a povinnosti. Učitelé mají svá práva
a povinnosti ošetřena ve školském zákonu a v zákonu o pedagogických
pracovnících. Tudíž podle mého názoru a rovněž i názoru řady mých
kolegů je takovéto ukotvení pedagogické komory coby profesní organizace
zbytečné. Nebráním se ale tomu, aby nějaká učitelská platforma, nějaký
zapsaný spolek, existovala. Taky si ale uvědomme, a teď neřeknu přesné
číslo, že učitelů máme více než 150 tisíc. A jestli se sdruží
nějakých 800 učitelů, tak nezbývá než se zamyslet, do jaké míry je
vypovídající, že zastupují jejich zájmy.

O víkendu byly volby. Ty dopadly, jak dopadly. Myslíte, že strany
přistupovaly k tématu školství v předvolební kampani dobře? Zaujalo vás
něco?

Zajímavé bylo, jak chvilku před volbami začaly všechny strany slibovat, že
učitelům zvýší platy. To je za mne opravdu úžasné a musím říct, že
opravdu doufám, že tomu tak bude. Zajímavé je, že někteří vládní
představitelé se jakoby po čtyřech letech probrali a začali říkat, jak ty
platy jsou mizerné, a to nejen ve školství – konec levné práce. Pravda
tedy je, že učitelům se trochu ty platy zvýšily.

Obávám se ale, že stejně jako obvykle i letos resort školství dostane ta
nejmenší strana hypotetické vládní koalice. Školství a kultura na někoho
obvykle jednoduše jenom zbyde. Já jsem nezažila, že by se o školství ty
strany draly.

Pro politiky je to asi „zbytkové“ zboží. Školství nepatří mezi tzv.
„silová“ ministerstva.

Ano, přitom ale školství je ohromně důležité z dlouhodobé perspektivy.
Učitelé v podstatě připravují žáky na to, co budou dělat třeba za
pětadvacet let. Jestli nechceme zůstat pomyslnou montovnou Evropy, tak opravdu
potřebujeme vzdělané lidi, kteří budou například dobří ve vědě.

Zmínila jste montovnu Evropy. Co říkáte na názory, které zaznívají v
médiích, že by mělo být preferováno technické vzdělávání? Nechtěl
bych jmenovat, ale zaznívají hlasy lidí z průmyslu, že mají nedostatek
pracovních sil do výroby.

Ano, jednou si stěžují, že mají nedostatek soustružníků, podruhé na
něco jiného. Dle mého názoru to souvisí s tím, co jsem už říkala.
Těmto hlasům tak trochu protiřečí informace z poslední výroční zprávy
OECD, která jasně uvedla, že v Česku máme jeden z nejmenších podílů
všeobecného vzdělání vůbec. Tak přece ty, řekněme, osvícené země
vědí, že všeobecně vzdělaný člověk, a nemyslím teď jenom
gymnaziálně, je lépe uplatnitelný na trhu práce, lépe rekvalifikovatelný,
jelikož má širší obzor vzdělání, a pro společnost je i přínosnější.
To, co naznačují zástupci průmyslu se svými stížnostmi a například i s
názorem na to, že by humanitní vzdělání mělo být zpoplatněno, není asi
ta správná cesta.

Podle statistik OECD jsme na tom s odměnami učitelů poměrně k ostatním
vysokoškolákům z tzv. vyspělých zemí úplně nejhůře. Co to o nás jako
o Češích vypovídá?

Není to ani tak o nás jako Češích, ale o politicích. Ti by si měli
uvědomit, že potřebujeme vzdělané lidi. A investice do školství se
objeví až za deset patnáct pětadvacet let. A politici investují
především do toho, co se objeví před volbami, a to je krátkodobé.

Může v tom být i záměr? Vzdělaný člověk rovná se kriticky uvažující
volič. Nechtějí politici kriticky uvažující voliče?

To jsme vždy řešili v době komunismu, že nechtějí vzdělané lidi a tak
dále. Já bych teda nerada, abychom se dostávali zpět přes třicet let a aby
politici nepodporovali vzdělání, abychom byli hloupí a skákali jim na to,
co politici říkají.

Lídr nové nejsilnější strany v Parlamentu Andrej Babiš před týdnem na
konferenci o budoucnosti českého průmyslu v návaznosti na kvalitní
technické školství na půdě ČVUT uvedl, že by se střední odborné školy
(průmyslovky, zemědělky) mohly přesunout pod ministerstvo průmyslu, že by
bylo ministerstvo jejich zřizovatelem. Co si o tomto myslíte?

Rozhodně si nemyslím, že by se mělo školství nějak porcovat. Školství
jako celek by mělo zůstat zastřešeno ministerstvem školství. Pak by se
mohlo mluvit i o tom, že zdravotní školy budou spadat pod ministerstvo
zdravotnictví, zemědělské pod zemědělství...

Babiš před zástupci akademické sféry a průmyslu rovněž vyzdvihoval
význam praxe i takzvaných firemních učňáků, tedy případů, kdy vlastní
školu zřizuje přímo daná firma.

Co se týče „firemních“ škol, proč ne? Konečně duální vzdělávání,
spojení školy a praxe. Mám pocit, že už to i někde funguje – ve Škoda
Auto? Ale nejsem si jistá, nejsem odborník na učňovské školství.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Zavolal mi pan redaktor a začal mi číst narážky... Mladá Okamurova
poslankyně vysvětluje, jak vznikla nejnovější "xenofobní" kauza

Poslankyně, zastupitelka a pedagožka Tereza Hyťhová (SPD) se zapletla do
diskuse pod třídní fotku prvňáčků z Teplic. Nenávistná debata vyvolala
zájem policie. Poslankyně nejprve uvedla, že když vidí takovou fotografii,
na níž jsou děti různých etnik, tak chápe narážky lidí, kterým to
vadí. Její postoj však zapříčinil kritiku a Hyťhová obrátila. Uvedla,
že vlastně ani neví, jaké komentáře lidé na internetu k této fotce
napsali. Přinesl to server Lidovky.cz.

Na fotografii prvňáčků jsou mimo jiné i romské, vietnamské a arabské
děti. V diskusích se následně objevily nenávistné i výhrůžné zprávy.
Hyťhová sama obec Prosetice, odkud snímek pochází, zná. Konkrétní
základní školu však nikoliv. „Jde mi o to, že mi pan redaktor říkal,
že se objevují nějaké narážky na tu fotku, jestli to tak tedy je. Já jsem
mu říkala, že ty lidi chápu. A to ne, že bych se jich zastávala, protože
já se s tímhle absolutně neztotožňuji. Chápu je z toho důvodu, že dneska
je sociální systém nastavený tak, že se zneužívá dávek právě
takovými lidmi, kteří nechodí do práce, nechodí ani řádně do školy,“
začala vysvětlovat Hyťhová svůj postoj pro server Lidovky.cz. Ona sama tedy
chápe narážky lidí, kterým to vadí. Neboť všichni musíme, jak uvádí,
chodit do práce, abychom se uživili. „A potom lidi, kteří chodí řádně
do práce a jejich dětí chodí řádně do školy, píší prostě takové
komentáře,“ sdělila a apelovala na změnu sociálního systému a
vyplácení dávek.

Hyťhová sama dle svých slov zná spoustu vyloučených lokalit, u jedné
dokonce žila. Podotýká však, v rozhovoru pro Lidovky.cz, že proti
menšinám nic nemá. „Tu fotku jsem jen zahlédla a blíže jsem to
nestudovala. Jen říkám, že když to ti lidé mají takhle, tak to chápu
takhle. Jinak my nejsme takoví, že bychom někoho odsuzovali, to vůbec ne.
Vždyť máme předsedu, který je napůl Japonec,“ sdělila k situaci v SPD
Hyťhová. Původní text ZDE.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Mach znovu kandiduje na předsedu Svobodných. Prý uposlechl hlas veřejnosti

Zakladatel Svobodných a bývalý europoslanec Petr Mach, který po říjnových
sněmovních volbách odstoupil z vedení strany, se bude o funkci předsedy
znovu ucházet. Šéfa strany mohou volit členové Svobodných
prostřednictvím internetu od 12. do 18. listopadu. V pátek to oznámila
mluvčí Petra Macha Kateřina Kašparová.

Mach uvedl, že uposlechl stovky e-mailů a vzkazů s výzvou k pokračování
ve funkci. „Ačkoliv jsem po prohraných volbách do Sněmovny avizoval, že
nejspíš nebudu už kandidovat na předsedu strany, vyslyšel jsem tyto hlasy a
využil jsem poslední den lhůty, abych se přihlásil,“ řekl Mach.

Mach vede Svobodné od jejich vzniku v roce 2009. Funkci poslance Evropského
parlamentu za Svobodné opustil letos v létě kvůli tomu, aby se mohl naplno
věnovat kampani své strany pro sněmovní volby.

Server Echo24.cz také informoval o tom, že Svobodné by rád Mach nadále vedl
jako liberálně-konzervativní stranu. „Úcta ke svobodě mě vede k
odmítání vysokých daní, privilegií, dotací a nadměrných regulací,“
upřesnil a dodal, že ve Svobodných nevidí místo pro zvrhlé názorové
směry, jako jsou pozitivní diskriminace nebo rasismus.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Od 1. dubna přestane platit sleva na plyn pro Ukrajinu

Doba platnosti slevy na ruský plyn dodávaný na Ukrajinu končí, od 1. dubna
bude jeho cena v plné míře odpovídat platné smlouvě uzavřené mezi
Gazpromem a Naftogazem Ukrajiny, sdělil novinářům ruský ministr energetiky
Alexandr Novak.

Ministr připomněl, že sleva, kterou poskytla Ukrajině ruská vláda, činila
17,77 dolaru za tisíc krychlových metrů. V prvním čtvrtletí roku 2016 tedy
Kyjev platil 212 dolarů za tisíc krychlových metrů modrého paliva.

Od roku 2014 prožívají vztahy mezi Gazpromem a Naftogazem Ukrajiny krizi —
strany se soudí ve stockholmské arbitráži kvůli některým bodům
dlouhodobé smlouvy na dodávky plynu na Ukrajinu. Před dvěma lety se situaci
podařilo urovnat díky podepsání tak zvaného „zimního balíčku" mezi
Ruskem, Ukrajinou a Evropskou komisí. V roce 2015 byl podobný dokument
podepsán podruhé, jeho platnost končí 31. března. Dohody o slevě byly do
smlouvy zařazeny právě v rámci tak zvaného zimního balíčku.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Nevím, kdo Topolánka vyslal do boje o Hrad. Chtěl bych věřit, že se
katapultoval sám. Nicméně pro Zemana je to skutečný soupeř, říká
profesor Jiří Hanuš

ROZHOVOR Přes veškeré své karamboly z minulosti má Mirek Topolánek velkou
šanci dostat se do druhého kola přímé prezidentské volby. Je o tom
přesvědčen profesor Jiří Hanuš, podle něhož vstupem bývalého předsedy
vlády do hry vznikla jiná situace, z níž možná i sebevědomý Miloš Zeman
znervózní. Nynější hlava státu se dle jeho soudu zapíše do dějin jako
obnovitel dobrých vztahů s Ruskem a Čínou, ale sám je toho mínění, že
tuto zemi s Putinem v čele je nutné si držet od těla, ačkoli se mu zdají
některé antiruské stereotypy přepjaté.

Jen co se do boje o Pražský hrad přihlásil Mirek Topolánek, začaly podle
sázkových kanceláří klesat šance dalších kandidátů. Bývalý předseda
vlády a ODS se zařadil na třetí místo a na čtvrté tak odsunul Michala
Horáčka. Má opravdu expremiér naději uspět? Co soudíte o něm jakožto
osobě, o jeho politické historii?

Ano, myslím, že Mirek Topolánek tuto šanci určitě má. Samozřejmě to
nebude mít lehké, Miloš Zeman je „těžká váhová kategorie“. Myslím,
že Mirek Topolánek má velkou šanci dostat se do druhého kola voleb, a to
přes všechny své karamboly z minulosti. Je to zkrátka na poslední chvíli
opravdový Zemanův soupeř.

Na druhou stranu, nemůže Topolánkova kandidatura pomoci Miloši Zemanovi tím,
že zastíní dlouhodobě se propadajícího Jiřího Drahoše, o kterém i „kavárna“
tvrdí, že je „želé 2“? Nebo je nutné se bát toho, kdo bývalého
předsedu vlády do boje o prezidentský úřad vyslal?

Z mé první odpovědi vyplývá, že považuji Topolánka za skutečného
politického kandidáta, nikoli pouze za zástěrku jiné postavy. Chce vyhrát,
to je zřejmé. Chce porazit všechny ostatní kandidáty, Zemana i Drahoše
především. Nevím, kdo ho do boje vyslal, znám pouze několik lidí, kteří
mu pomáhají v kampani. Chtěl bych prozatím věřit, že se do boje o Hrad
katapultoval především on sám. To nevylučuje, že se opírá o další
osoby, které se nebojí střetu jak se současným prezidentem, tak
především s Andrejem Babišem.

Jak hodnotíte poslední politické vystupování Miloše Zemana? Srší bonmoty,
dělá si legraci z novinářů i svého zdraví. Je v kondici vyhrát
prezidentské volby? A bylo by to dobře s ohledem na jeho způsob řešení
povolební situace?

Přes všechny nedostatky a handicapy je Miloš Zeman kandidát číslo jedna,
to se mi zdá nesporné. Ano, zdá se, že je ve svém živlu, ale dosud neměl
soupeře, kterého by bral vážně. Se vstupem Topolánka do hry vznikla jiná
situace, možná, že i sebevědomý Zeman znervózní. Volby může vyhrát,
dobře to ale není. To je ovšem můj osobní názor, nedokážu to vidět
objektivně. Není to zkrátka můj kandidát, je to populistický, chcete-li
pragmatický, socialista, v současné době podporovatel Andreje Babiše.
Myslím, že by nebylo dobré, aby byl podruhé zvolen.

Pojďme k nedávným parlamentním volbám. S přibývajícím časem se zdá,
že komunisté „vyměkli“ a začínají uvažovat o toleranci vlády Andreje
Babiše. Zásadově se tváří Tomio Okamura, nicméně hnutí ANO už na
některé jeho požadavky kývlo. V ČSSD dle informací z tisku též pomalu
zraje varianta spolupráce s Babišem. Senátor Pirátů Libor Michálek také
vybízí k podmíněné spolupráci s ANO. Petr Pithart říká, že „raději
ve vládě s Babišem než zcela mimo“. Jak to nakonec asi celé dopadne? Kdo
podlehne a za co? Bude hrát roli úvaha, že by Babiš mohl všechny ostatní
zbavit všeho vlivu na státní podniky a státní správu, tudíž oni „zmoudří“?

Pokud bych věděl, jak to celé dopadne, nebyl bych historikem, ale
prognostikem, v lepším případě prorokem. Takže pouze obecně: samozřejmě
že se situace nějak „vyvine“, existují politické subjekty, které
nakonec mohou Andreje Babiše podpořit. Uvidíme, jak vysoká bude jejich cena.
U některých stran bych to ale nepovažoval za zmoudření, ale „zblbnutí“.
Petr Pithart je jako obvykle milý, ale jako obvykle mimo. Vlastně ne, třeba
nakonec ve vládě skončí lidovci, ti to mají v genech.

Opět se hovoří o orientaci naší země „na Východ“ nebo „na Západ“.
Příznivci Evropské unie se děsí referenda, které by dle hnutí ANO nemělo
postihnout otázku setrvání v EU, ale nemusí to být konečný postoj.
Okamura či KSČM se tomu vůbec nebrání. A Okamurova SPD, jejíž většina
poslanců se pozitivně dívá na Putina, nejspíše obsadí funkci šéfa
bezpečnostního výboru Sněmovny. Jak se na obě záležitosti díváte?

Zatím se mi zdá, že volby dopadly tak, že nezískaly většinu ani silně
proevropské síly, ale ani silně antievropské – myslím samozřejmě EU,
nikoli Evropu jako politicko-kulturní fenomén. Samozřejmě další vývoj
bude hodně záležet na tom, zda si Andrej Babiš ujasní svou evropskou pozici.
Zatím je to jeho nejslabší místo, nepočítám-li jeho skandály. Osobně
jsem příznivcem setrvání v Evropské unii, ale současně zastáncem
tvrdého nátlaku na současný socialistický mainstream, nátlaku pokud možno
středoevropského. Nejsem si samozřejmě zcela jist, zda se reforma EU
podaří. V každém případě bych byl pro výjimku z přijetí eura, pokud to
jinak nepůjde, s pomocí výjimečného referenda. To ale vyžaduje rozumnou
vládu.

Právě Tomio Okamura nedávno vyzval ke změně statusu veřejnoprávních
České televize a Českého rozhlasu. Je pravdou, že zejména ČT je
kritizována za stranění některým politikům a špinění jiných. Často si
na ni stěžuje i prezidentská kancelář. Kritizován je kupříkladu i
výběr hostů do pořadů Václava Moravce. Oproti tomu zastánci ČT tvrdí,
že jakákoliv podobná změna by ohrozila naši demokracii. Jak hodnotit práci
veřejnoprávní televize a rozhlasu? Je třeba přistupovat ke změnám?

Považuji některé pořady České televize o Tomiu Okamurovi za potřebné,
jedná se přece o jednu z neproblematičtějších postav současné politické
scény. Obecně vzato, zdá se mi, že se situace médií v České republice za
poslední léta proměnila, a to špatným směrem. Ano, mohu kritizovat
některé produkty a celkovou situaci veřejnoprávních médií, na druhé
straně: co nám za chvíli zbude, pokud si všechna média koupí miliardáři,
vstoupí do politiky a začnou se odstřelovat navzájem? Abychom nakonec
ještě nebyli vděční za média typu České televize i Českého rozhlasu,
dokonce i za toho problematického Moravce! To je ovšem katastrofický
scénář, reformy by zasloužily i zmíněné instituce.

Prezident Miloš Zeman se chystá na návštěvu Ruské federace, spolu s ním
chce jet i rekordně velká delegace podnikatelů. I odpůrci Putina
přiznávají, že Rusku se ekonomicky daří, navzdory sankcím. Jak s odstupem
hodnotit to, jak naše politika, ale zejména Evropská unie jako celek
zareagovala na události na Ukrajině z roku 2014? A jak dál postupovat ve
vztazích s Ruskem, když už budeme mít novou vládu?

Ano, Miloš Zeman se zapíše do dějin jako obnovitel dobrých vztahů s Ruskem
a Čínou. Sám ani nezastírá, že je to i jeho osobní šálek kávy a že je
přítel obou prezidentů těchto zemí. Nebezpečná přitom je především
skutečnost, že má jakousi „vlastní“ zahraniční politiku, vedle
politiky vládní. Samozřejmě, obchodní vztahy s těmito zeměmi by se měly
rozvíjet, o tom není sporu, je ale přitom jasné, že se zde nedá úplně
oddělovat hospodářství a politika. Jakkoli se mi zdají přepjaté některé
„antiruské stereotypy“, domnívám se, že tuto zemi s Putinem v čele je
nutné si držet od těla, nikoli naopak. Ukrajinský případ je složitý,
existuje zde ruské využití a zneužití slabosti Západu, na druhé straně
západní chybné sebevědomí při současné slabosti, zkrátka chybné kroky.
Zapeklitá kauza! A co se týče nové vlády. Jednak nemůže být jiná
zahraničně-politická koncepce vlády a prezidenta; jednak naše zahraničně
politická orientace musí být prozápadní. A to říkám i u vědomí spousty
chyb západních zemí v posledních letech. Jiná varianta prostě zatím
neexistuje.

Pokud jde o odchod z Evropské unie, dle ekonomů bychom hned ztratili 400
tisíc pracovních míst, jiné odhady mluví o tom, že bychom zchudli o
třetinu. Exposlanec KDU-ČSL Ivan Gabal navíc tvrdí, že bychom museli vracet
miliardy evropských dotací, které jsme již využili. Zastánci „czexitu“
nicméně tvrdí, že bychom mohli zůstat na evropském trhu v rámci EFTA,
tedy Evropského sdružení volného obchodu, a to zcela automaticky. Jak se na
to celé dívat?

Už jsem víceméně odpověděl. Czexit považuji – prozatím – za oblast
vědeckofantastické žurnalistiky. Nejsme Velká Británie, ale Malé Česko.
Britský případ je ale zásadní i pro naše uvažování a pro naše úsilí
o reformu EU. Pokud se ale ve strukturách Evropské unie nic nezmění ani po
odchodu Velké Británie, pokud bude EU dále tlačit na pilu centralizace a
likvidace národních států, tak se dají očekávat společenské turbulence,
jejichž projevů se obávám. Patřím k lidem, kteří si myslí, že
současná politika Evropské unie zvyšuje riziko extremismu v jednotlivých
evropských zemích.

Západní svět je ohromen vlnou nařčení ze sexuálního obtěžování. Jde
zejména o umělecké a sportovní kruhy. Bylo odhaleno bolavé místo naší
civilizace, nebo jde o nafouklou věc?

Ne, je to spíše docela typické pro naši současnost. Je to módní vlna,
související s hledáním „obětí“ v minulosti, jakási deviace západní
společnosti, touha po sebedestrukci. Jednou jsou hlavními viníky katoličtí
kněží, jednou celá západní civilizace ve vztahu ke své koloniální
minulosti, jednou politici, jednou herci. Ta poslední kategorie nepostrádá i
komické rysy, tam bych skutečně tu reálnou situaci viděl tak padesát na
padesát… Obětí jsou tzv. menšiny a „slabší pohlaví“, někdy
etnické a národní skupiny. Je to veliké intelektuální téma, které si
přímo říká o zpracování. Toho by se musel ovšem ujmout nějaký dobrý
– konzervativní – autor! Škoda, že už nežije takový Raymond Aron, ten
by to dokázal.

Profesor Jiří Hanuš (1963) je historik, který působí v Historickém
ústavu FF MU a v brněnském CDK. Pravidelně přispívá do časopisu Kontexty
a je členem think-tanku Pravý břeh.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Velký přítel, nejkultovnější osobnost 20. století. I takové jsou
zahraniční reakce ke smrti Fidela Castra

Po smrti bývalého kubánského vůdce Fidela Castra začínají přicházet
první reakce světových státníků.

Podle francouzského prezidenta Francoise Hollandea Fidel Castro „zosobňoval
kubánskou revoluci ve všech nadějích, které vyvolala, i ve všech
zklamáních, která přinesla“.

První a poslední prezident Sovětského svazu Michail Gorbačov ocenil Castra
za to, že „posílil Kubu“ v období „tvrdé americké blokády“.
Přínos kubánského vůdce vyzdvihl také venezuelský prezident Maduro, jenž
vyzval všechny světové revolucionáře, aby „pokračovali v odkazu“ otce
kubánské revoluce.

Hlubokou lítost nad ztrátou přítele vyjádřil salvadorský prezident
Sánchez Cerén. Mexický prezident Enrique Peňa Nieto napsal na twitter, že
„Fidel Castro byl přítelem Mexika a podporoval bilaterální vztahy obou
zemí založené na respektu, dialogu a solidaritě“.

Podle prohlášení indického premiéra Módího také Indie „oplakává
ztrátu velkého přítele“. Podle ministerského předsedy byl Castro jednou
z nejkultovnějších osobností 20. století. Ke kondolenci se připojil i
indický prezident Pranab Mukherdží.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Méně peněz na telefon a internet. Jsi nemocný? Máš nemocenskou. Návrhy
Pirátů pro členy Sněmovny

Předseda pirátských poslanců Jakub Michálek chystá návrh, který má
výrazně omezit zúčtovatelné i paušální náhrady. Zavedl by také
například pro poslance i senátory nemocenskou. Kromě hnutí ANO však jiní
poslanci z jeho nápadu příliš nadšeni nejsou.

„Uvažuji o tom, že bychom předložili návrh zákona, který se podívá na
poslanecké náhrady, které jsou neadekvátní. Také si myslím, že poslanci
by měli dostávat odměnu jen v návaznosti na dobu, kdy jsou v práci nebo kdy
jsou řádně omluveni,“ řekl Michálek.

Dále dodal, že pokud jsou poslanci nemocní, měli by brát nemocenskou. „Neměli
by mít lepší podmínky než ostatní občané České republiky, kteří
chodí do práce,“ zdůraznil Michálek.

Podobnou situaci před nedávnem řešil i předseda Senátu Milan Štěch.
Server Novinky.cz informoval, že se obracel na dlouho nemocného senátora
Františka Čubu (SPO) s žádostí, aby nastoupil na nemocenskou. Jenomže
Čuba se nakonec rozhodl, že se platu vzdá ve prospěch Nadace Synot.

V Parlamentu to funguje tak, že svou absenci stačí písemně sdělit. Nikdo
nezkoumá, zda je oprávněná, nebo není. Z toho důvodu byl v roce 2015
poněkud překvapivý případ tří poslanců z ČSSD, KDU-ČSL a KSČM,
kteří dobrovolně čerpali nemocenskou.

Michálek chce svůj návrh představit ještě do Vánoc a kromě toho chce
také řešit i kumulaci funkcí. „Nemělo by to být tak, že někteří
poslanci a senátoři nechodí do práce a v čase, kdy nepřijdou do Sněmovny
nebo Senátu, si vydělají peníze mimo a tímto způsobem to kumulují,“
rozhořčuje se Michálek, který nesouhlasí ani s tím, aby poslanci a
senátoři pobírali peníze za jinou státem placenou funkci, jako je
například radní, náměstek nebo hejtman.

Nepřiměřeně vysoká je podle šéfa pirátského klubu Michálka náhrada za
telefon a internet, která dosahuje až pěti tisíc korun měsíčně. Poslanci
útratu za datové a mobilní služby vykázují a podle spotřeby jim je
následně proplacena.

„Ministerstva si dojednají paušály na neomezené volání za stopadesát
korun měsíčně, tak to snad může mít i každý poslanec nebo asistent
poslance,“ řekl Michálek s tím, že takto to není úsporné. Víc financí
by prý dal pouze zákonodárcům, kteří by z titulu své funkce nebo kvůli
účasti v zahraniční delegaci byli v čilém styku s cizinou.

Piráti také navrhují, že snížit by se mohly i paušální náhrady za
dopravu. Ty jsou od 26 300 do 39 500 korun v návaznosti na vzdálenost, kterou
musí poslanec ze svého trvalého bydliště urazit do Sněmovny, kilometry
však poslanci prokazovat opět nemusejí.

„Ať to dají na stůl a my se k tomu postavíme čelem,“ vybídl Piráty
šéf klubu ANO Jaroslav Faltýnek.

Výhrady k napadům Pirátů ale má nový šéf ústavně-právního výboru
Marek Benda (ODS). „Jestli si opravdu Piráti myslí, že hlavním problémem
země, v situaci nástupu Babišova ANO do vlády s podporou SPD a komunistů,
jsou poslanecké náhrady, tak ať si s tím hrají,“ poznamenal.

Stejně se na věc dívá i Jan Farský (STAN). „Nevím, jestli je to to
zásadní pro ČR, co je potřeba řešit. Ale jestli to Piráti vyhodnotili tak,
že je to nejdůležitější, co přinesou, tak o tom budu s chutí debatovat,“
řekl s tím, že poslanec je volená funkce, to není standardní pracovní
poměr. Pro poslance nefunguje ani standardní pracovní doba nebo nemocenská.

Další velká diskuse by se měla strhnout při volbě místopředsedů ve
výborech. Podle představ hnutí ANO by ve výborech mělo být v sedmnácti
výborech devadesát místopředsedů. Jenže to se Pirátům nelíbí a
navrhnou srazit jejich počet o třetinu.

Piráti tím prý chtějí ušetřit přes pětadvacet milionů na
příplatcích za funkce. Piráti se také vyjádřili, že ve výborech do
dvaceti členů postačí tři místopředsedové, jen u větších by měli
být čtyři.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Írán zakázal používání amerických dolarů v obchodě

Teherán oznámil, že nákupy a objednávky u obchodníků, které jsou
založené na americké měně, nebudou moci procházet importní proceduru.

Podle místních médií je tato politika v souladu s politikou Centrální
Banky Íránu (CBI) a má sloužit k vyřešení změn v cenách na dolarovém
trhu.

Russia looks to dump US dollar in settlements with #Iran https://t.co/faTBl6NRka
pic.twitter.com/18RBANktIw — RT (@RT_com) 12 ф 2018 г

CBI vysvětlila, že tento krok nezpůsobí žádné vážné problémy pro
obchodníky, jelikož podíl dolarových obchodů v Íránu nebyl vysoký. To je
způsobeno tím, že částí embarga je to, že americké banky mají
zakázáno obchodovat s Íránem.

Teherán se dlouhodobě snaží přejít na nedolarový obchod. S několika
zeměmi již uzavřel dohody na obchodování v národních měnách.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Obama se dojatě loučil s Merkelovou. A tak Oskar Krejčí sepsal, co jejich
spojenectví ve světě napáchalo

Politolog Oskar Krejčí v rozhovoru pro První zprávy.cz zhodnotil poslední
cestu prezidenta USA Baracka Obamy do Evropy. Nedíval se ale ani tak na
proslovy státníku, jako spíš na to, co se skrývá za těmito proslovy.
Obama např. pochválil Řecko a Německo. Německo se přitom podfle Krejčího
znovu stává destabilizačním prvkem Evropy. Ale problém prý není v
samotných Spojených státech nebo Německu, ale v systému, na němž nejen
tyto státy stojí.

Končící prezident USA Barack Obama se přijel rozloučit s Evropou,
přičemž zavítal do kolébky demokracie - do Řecka. Tento stát mimo jiné
pochválil za to, žer vydává více než dvě procenta HDP na obranu, k
čemuž se zavázaly všechny členské státy NATO. Podle Krejčího je v tom
ovšem háček.

„Podívejte se na logiku vojenských výdajů Řecka. Kdo je v pojímání
Řecka bezpečnostním problémem? Rusko? Nebo snad Čína? Ne, spojenec Řecka
a USA v NATO – Turecko. Symbolem je rok 1974, kdy černí plukovníci,
fašisté vládnoucí v Řecku, iniciovali vojenský puč na Kypru, po kterém
Turecko okupovalo severní část ostrova. Co dělá problémy řeckému
rozpočtu? Nákupy zbraní u spojenců: v Německu, ve Francii, v USA. Vskutku
nádherný vzor pro Prahu a Bratislavu! Obdobně výmluvná jsou slova
prezidenta Obamy, jimiž vyjádřil „hrdost, že jsme s Angelou přátelé“.
No, kdo z nás své přátele odposlouchává? Slova státníků je třeba vždy
několikrát převrátit, než najdete jejich smysl. A někdy žádný smysl
nemají," varoval.

Celý rozhovor naleznete zde

Ve skutečnosti je to údajně tak, že se Německo stává destabilizačním
prvkem Evropy, jakým bylo už ve 20. století a to díky politice kancléřky
Angely Merkelové.

„Z Německa pod jejím vedením se opět stává rušivý prvek v
bezpečnostní architektuře Evropy: nesmyslná politika vůči unijním
státům ve finanční krizi, podpora převratu na Ukrajině, sebevražedná
migrační politika, chybný přístup k Londýnu v předvečer Brexitu,
rusofobní komplexy… V souhrnu lze říci, že Obama uklidňoval vybrané
Evropany. Přímo ikonické bylo setkání v Berlíně, který Washington
pokládá – právem – za převodovou páku své politiky v Evropě. Na
schůzku byli pozváni představitelé silnějších států „staré Evropy“,
mám-li použít dělení z Bushových časů, zatímco na představitele „nové
Evropy“ nezbyly židle. Servilitu mají ve Washingtonu rádi, ale podbízením
se nemůže nahradit chybějící mocenský potenciál.

Problém je prý v samotném kapitalismu

Krejčí jde však v popisu dění toho, co se děje ještě dál. Snažil se
poukázat na to, že Západ často hovoří o míru a lidských právech, jenže
kapitalismus, na kterém staví, má v sobě celou řadu rozporů, které
skrývají riziko války. Ve své nejčistší podobě prohlubuje rozdíly mezi
lidmi. Stačí se podívat na příklad Belgie. Pro celou řadu evropských
států byla tato země vzorem, protože ve 30. letech 19. století přijala
ústavu, do které začlenila i slavnou deklaraci o lidských právech. Jenže
pak se ukázalo, že lidé jsou si možná rovni, ale někteří jsou si
rovnější. O pár let později totiž belgický král zavítal do Konga, ze
kterého se stala kolonie.

„Vladař pak vedl civilizační misi, během které jeho panovnický rod
nesmírně zbohatl a tak trochu mimochodem přitom snížil počet obyvatel
Konga z 20 milionů na 8 milionů. Čísla jsou převzata z Britské
encyklopedie. Krutost belgických šiřitelů civilizace neznala mezí – a
liberální ústava stále platila," podotkl Krejčí. Na tomto příkladě se
snažil předestřít širší problém, který v kapitalismu vidí.

„Kapitalismus není to, co o něm říkají liberálové či konzervativci. Je
plný vnitřních rozporů především v podobě neférového rozdělení
příjmů a majetků. To ústí z jedné strany do volání po ještě větší
ameriko-centristické globalizaci, z druhé pak v politické a ekonomické
ochranářství. Nerovnováha však stále živelně narůstá. A s ní také
nebezpečí války. Liberálové i konzervativci na to reagují uznáním, či
dokonce podporou oligarchizace, byť slovně stále přísahají na demokracii.
Zatím nic nesvědčí o tom, že by začalo skutečné hledání sociální
stability založené na nové, spravedlivější rovnováze mezi svobodou a
rovností," uzavřel rozhovor.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Mítink proti Macronovi před Elysejským palácem

Příslušníci levicových stran a odborů protestují před sídlem
francouzského prezidenta Emmanuela Macrona v Paříži.

Vyjadřují znepokojení kvůli jeho sociální, hospodářské, ekologické a
migrační politice.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Finská média podezřívají Rusko ze skupování nemovitostí kvůli
následnému rozmístění vojáků

Získaná Ruskem nemovitost ve Finsku může být použita pro umístění
ruských vojáků, stejně jako k uzavření silnic, informuje televizní
společnost YLE s odvoláním na Bezpečnostní policii Finska.

Existuje riziko, že získaná nemovitost ve Finsku bude použita pro
rozmístění ruských vojáků, uvádí Bezpečnostní policie SUPO. Píše se
to v novinách Iltalehti.

Vydání blíže nespecifikuje, jaké oblasti a jaké objekty ruská strana
získala.

Jak tvrdí noviny, bezpečnostní policie upozorňuje Správní komisi
parlamentu, že může jít o takzvanou přípravu Ruska k vyvíjení tlaku v
krizové situaci.

Podle SUPO o tom svědčí transakce s nemovitostmi, které nemají žádnou
obchodní logiku. Jak televizní společnost s odkazem na SUPO uvádí, v praxi
cizí stát jako vlastník pozemku může uzavřít silnice nebo rozmisťovat
jednotky.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Chválit Čínu za pokrok v Tibetu je prý hloupost. Zelený Kudrnáč pro PL
připomněl, jak „zmodernizoval“ Německo Hitler

ROZHOVOR Stropnický je levicový. Bursík stranu nepoškodil. Byl profilovaná
osobnost. V Tibetu panuje disneylandizace. Tibetské vlajky budeme vyvěšovat.
Na lidská práva jsme citliví. Regulace hraní na internetu je třeba. Jsem
pro rozumnou prohibici, zákaz není řešení. Regulací hazardu lidé o práci
nepřijdou. Arzen v běloveské kyselce IDA je zásadní problém. Ve volbách
si troufáme na osm procent. To nám řekl Michal Kudrnáč, předseda krajské
organizace Strany zelených v Královéhradeckém kraji.

Od ledna má Strana zelených nového předsedu Matěje Stropnického. Ten se v
uplynulých letech profiloval výrazně levicově. Jak ho vnímá členská
základna? Ještě za Bursíka jste zvesela vládli s pravicí... Matěje
Stropnického nelze vnímat jinak než jako politika levicověji orientovaného.
Na druhou stranu zelení dlouhodobě pracují na tom, aby se politika trochu
vymanila z úzkého rozdělení na levici a pravici. My máme věcná témata a
chceme je věcně řešit. V něčem máme určitě blíž k levici, někde jsme
spíše centristé. Říkám ale, že zelení jsou ve středu. I z tohoto
pohledu je třeba názory nového předsedy vnímat. Zmínil jsem Martina
Bursíka. Když jste se dostali v roce 2006 do Poslanecké sněmovny, po pár
měsících jednobarevné vlády ODS jste s Bursíkem skočili do pravicové
vlády, jako by se nechumelilo. Jak moc poškodil Bursík zelené? Já bych
netvrdil, že stranu a její program poškodil. Samozřejmě je to vždycky
problém výrazně profilovaných osobností, které mají schopnost tvrdě
formulovat svůj názor a také ho prosazovat. Samozřejmě takoví lidé jsou
schopni spoustu voličů přitáhnout a spoustu zase odradit, tak to je.
Vždycky budou vzbuzovat kontroverze. Koneckonců Matěj Stropnický je také
člověk, který je schopen silně formulovat své teze a dostat se s nimi do
médií, a možná tím i trochu provokovat. Myslím, že i on bude vzbuzovat
kontroverze jako Bursík. Martin Bursík má teď svou pidistranu. Teď zrovna
se chce zviditelnit protestem ohledně partnerství Prahy s Pekingem.
Čínského prezidenta bude vítat plakátem s fotkou Václava Havla a
politického emigranta dalajlámy. Vy si pořád jako zelení myslíte, že
Tibet by měl být samostatný? Někteří zarputilci u nás stále vyvěšují
tibetské vlajky... No tak problematika Tibetu. Pokud vím, tak Tibet jako
samostatný nikdo neprosazuje. Jde spíš o větší míru autonomie a
respektování kulturních tradic a liberalizaci tamního režimu. Radikální
názor, že by měl být Tibet samostatný v dohledné době, nemáme. Jde nám
o to, aby byly zachovány zbytky tibetské kultury, aby tam nepokračovaly
disneylandizace a vyprazdňování té kultury. A přestalo to násilí, které
se tam dělo a děje, byť už ne tak vyhroceně jako v minulosti. Pokud vím,
ještě v padesátých letech panoval v Tibetu naprostý feudalismus. Za trest
se tam třeba nosily kamenné klobouky. I jiné libůstky tam připomínaly
středověkou torturu. Číňané tam prokazatelně přinesli civilizační
pokrok, jehož vrcholem není jen světoznámá železnice, ale prokazatelné
zlepšení podmínek života lidí... Já vím. Ale ten argument o přinášení
pokroku je scestý. Pokrok přinesl do Německa i Hitler. Ekonomicky ho postavil
na nohy, začal stavět dálnice, dal lidem dovolenou. Pokrok prostě není
argument. Nesouhlasím. Zmínil jsem vyvěšování tibetských vlajek. Má pro
nás smysl je vyvěšovat, jak jsme to viděli opět tento týden?

Já myslím, že to je tradice, která je docela zakořeněná. A budeme v tom
pokračovat. Koneckonců i náchodská radnice tibetskou vlajku vyvěšovala a
tuto tradici snad neopustí. Pan starosta Birke má ohledně Tibetu jistě jiný
názor, ale respektoval tuto tradici, kterou tady máme, a já si ho za to
vážím. Neboť i když nesouhlasí, respektuje. V propagaci Tibetu vidím
spíše pokračování havlovského přístupu. Jakou to ovšem má oporu v
naší kultuře? A navíc mi to připadá, že zelení se zabývají lidskými
právy velmi výběrově. Nezaznamenal jsem třeba, že by vás zajímala třeba
katastrofa v Dárfúru, na Timoru i jiných místech planety... Myslím, že se
snažíme věnovat většině situací, kde jsou lidská práva porušována.
Nemá smysl se bavit o Dárfúru, to byl velký problém a pořád trvá.
Tradice novodobé polistopadové politiky byla založena na tom, že jsme
citliví na lidská práva a jejich porušování ze strany totalitní moci. To
znamená, orientovali jsme se na režimy, kde se dlouhodobě lidská práva
porušovala, jako tomu bylo u nás v letech 1948–1989. Podpora Tibetu na tohle
navazuje, byť současná česká zahraniční politika od toho dnes trochu
upouští. Pojďme k regionálním problémům. Vy jste členem iniciativy
Občané proti hazardu. Daňovou novelou, která začala platit od počátku
letošního roku, jsou atakovány provozovny, kde se provozují tzv. technická
zařízení. Proč vám ale nevadí rozšiřování nelegálního hazardu
prostřednictvím třeba kvízomatů? Nemluvě o hraní na internetu… Určitě
i regulace hraní na internetu by měla přijít na pořad. Samozřejmě i
nějaké formy zásadnější regulace by byly na místě, nicméně já si
myslím, že dopady, které v tuto chvíli řešíme, jsou z větší části
způsobeny těmi fyzickými hernami. Naprostá většina lidí, kteří se z
hazardu léčí, kteří se kvůli tomu zadlužili nebo špatně skončili či
se dali na dráhu zločinu, se etabluje z hráčů, kteří chodili do těchto
heren. A seděli nad těmi blikajícími bednami třeba několik dní. Myslím,
že jsou na to i studie a ta čísla potvrzují, že je více závislých na
bednách než na internetu. Ale samozřejmě internet je také problém. Vaše
strana podporuje svobodného člověka. Vy i já jsme hazard nikdy nehráli. To
je přece rozhodnutí každého, ne? Zakázal byste hraní zcela? Ne. Vymýtit
do kořene to nejde a je iluzí, že nebudeme mít v České republice jedinou
hernu. Jsou lákadla lehčí a těžší. Bylo prokázáno, jaké společenské
náklady hraní přináší, a proto se to musí regulovat. Rizika prostě
překračují společenskou únosnost. Ale lidi to k tomu podobně jako k
alkoholu vždycky bude mámit, a proto je třeba mluvit o rozumné prohibici.
Zákaz není řešení. Ale okolo vidíme extrémy. Brno třeba zrušilo
všechny herny a je dnes plné kvízomatů. Namísto legálního podnikání
tady máme nelegály... Myslím, že problém s nelegálním podnikáním není
tak zásadní. Kvízomaty, pokud vím, jsou rušeny, pokutovány, a to dost
vysoce.

To s vámi nesouhlasím, vždyť ministr vnitra Chovanec zrovna tento týden
mluvil o tom, že nemají žádné páky, jak sankce vymáhat. To tvrdili o
videoloterijních terminálech taky velmi dlouho. Myslím, že je to alibismus
jako v předešlém případě. Od problému nelegálního podnikání tady
máme policii a orgány činné v trestním řízení. Je pravda, než se ten
poměr nabídky a poptávky zredukuje, tak to přináší určité problémy a s
tím se musíme vyrovnat. Ale nevím, proč by třeba v Náchodě muselo být
osm nebo jedenáct heren, když by stačilo jedno kasino u hranic. Každý si
tam dojede a nebude lákán na každém kroku. Asi zapomínáte, že v hernách
pracují tisíce lidí. Podle některých odhadů až šedesát tisíc. To jsou
řádní zaměstnanci a až polovina jich může přijít o práci. Co vy na to?
Místo těch heren přijde něco nového. O tom nepochybuji. Ze střednědobého
pohledu se bude zaměstnanost na těch místech zvyšovat. Totiž, v herně je
jedna obsluha, která tam vydává kafe zadarmo a lidi tam házejí ty peníze.
Když tam bude klasická restaurace, tak tam bude i více zaměstnanců. Stejně
je to s hypermarkety, skladišti a podobně. Argumentuje se tím, že to
přináší pracovní místa. Ale na tu plochu je těch míst málo a ještě
kdovíjak placených. Ale samozřejmě uznávám, že každá změna přináší
i problémy, a to pro konkrétní lidi. Ale znovu říkám, že pro širší
zaměstnanost to bude mít pozitivní vliv z dlouhodobého hlediska. S
vyhláškami měst a obcí ohledně zákazu hazardu jste na Královéhradecku
spokojen? Myslím, že je to srovnatelné s ostatními kraji. Někde k té
regulaci dochází, někde ne. U větších měst je to horší. Hradec
nereguluje, Trutnov nereguluje, Náchod nedostatečně. Ve Dvoře Králové je
to naopak dobré. Města, která neregulují, asi vědí proč. Peníze, které
jim jdou z hazardu, nejsou zanedbatelné… Ano, ale daly by se utratit jinak. A
navíc zejména velká města na tom nejsou rozpočtově špatně, takže výnos
z hazardu je oproti jeho společenským dopadům malý. Třeba Náchod z toho
má osm milionů a na investice vynakládá 150. Takže je to zanedbatelná
částka. Jste zastupitelem města Náchoda. V nedávné době se tam politická
situace rozbouřila ohledně obsahu arzenu ve vodě IDA, kterou tam lidé z
prameníku v Bělovsi houfně odebírali. O jaký problém jde z vašeho pohledu?
Jde o zásadní problém a vedení města selhalo. Bude to mít ještě
pokračování. Zaprvé nikdo nevěděl, že ten prameník je provozován bez
jakéhokoliv povolení. Když přijdu k nějakému veřejnému zdroji vody, tak
se automaticky předpokládá povolení, že není zdravotně závadný. A
zadruhé tam má být upozornění, že je tam nějaká zvýšená hodnota. A
naprosto zásadní věc je ta, že tam byl minimální odběr patnáct litrů na
osobu. Pokud to někdo v takovém množství skutečně konzumoval, tak si
myslím, že hrozí akutní otrava, nikoliv chronická. Je ale pravda, že
klinické studie na účinek arzenu teprve vznikají. Na základě obrovského
problému, který vznikl v Bangladéši, kde lidé konzumovali takovou vodu jako
pitnou po dobu osmi let. Ty koncentrace tam byly ale poloviční než v
Náchodě. Takže arzen je v podstatě obrovský zdravotní problém. Jaké
priority bude obsahovat váš program do krajských voleb? Problémů je celá
řada. Ale určitě velkým tématem jsou krajské nemocnice a zdravotnictví.
Třeba zrušený tendr na dostavbu náchodské nemocnice, který vedení kraje
nezvládlo a čeká to na nové vedení. V oblasti školství jde třeba o
velké slučování středních škol. Problémem kraje je i územní
plánování. Do krajských voleb jdete společně s Piráty. Tipnete si, jak na
podzim dopadnete? Realistický odhad je sedm až osm procent.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
V Itálii zatkli pár za násilí na dívce z Černobylu

Italský pár byl zatčen kvůli sexuálnímu útoku a podvodům vůči dívce z
Běloruska, která k nim přijela v rámci rehabilitačního programu pro lidi
postižené havárií v Černobylu, oznámilo policejní oddělení města Forli.

Dívka (nyní ve věku 22 let) od svých 10ti let trávila letní dovolenou u
páru v italském městě Forli. V roce 2014 se dostala do vážné nehody na
kole, která ji zanechala téměř úplně zdravotně postiženou. Podle
šetření se Italové, kteří v podstatě kontrolovali její život, se
rozhodli přivlastnit si pojistné, které měla dívka dostat. Celkem se do
kapsy podvodníků dostalo 2 120 000 eur.

Nyní jsou obviněni také ze sexuálního násilí, které měli svému hostu
způsobit, podvodu a oklamání postižené osoby.

Katastrofa na černobylské jaderné elektrárně nastala 26. dubna 1986, kdy
explodovala čtvrtá pohonná jednotka stanice. Celková plocha radiačního
znečištění v Bělorusku činila přibližně 46,5 tisíc čtverečních
kilometrů (23% z celkové plochy). Na Ukrajině bylo v 12 regionech
kontaminováno 50 tisíc kilometrů čtverečních. Navíc bylo radioaktivní
kontaminací postiženo 19 ruských regionů v rozloze téměř 60 tisíc
čtverečních kilometrů a dohromady bylo postiženo 2,6 milionu lidí.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Na Ukrajině prověří rozhlasovou stanici Šanson kvůli malému podílu
domácí produkce

Ukrajinská Národní rada pro televizní a rozhlasové vysílání vyhlásila
neplánovou prověrku televizní a rozhlasové společnosti Šanson po
monitoringu vysílání společnosti v Charkově, v jejímž průběhu bylo
zjištěno, že ve vysílání je podíl hudby ukrajinských interpretů
příliš nízký, informuje se na webu regulátora.

V Národní radě zdůraznili, že v červenci loňského roku bylo v průběhu
plánované prověrky Šansonu zjištěno, že podíl hudebních skladeb
ukrajinských autorů a interpretů je na úrovni 47 %, zatímco podle zákona
to musí být nejméně 50 %.

Podle údajů Národní rady zástupce společnosti Šanson ujistil, že v
současné době přesáhl podíl hudby ukrajinských interpretů v jejím
vysílání 55 %.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Raketa Sojuz s družicí Meteor-M odstartovala z kosmodromu Vostočnyj

Z kosmodromu Vostočnyj odstartovala raketa Sojuz-2.1b s hydrometeorologickou
družicí Meteor-M č.2-1, studentským přístrojem Baumanec-2 a 17
zahraničními nanodružicemi, oznámil zpravodaj RIA Novosti.

„Je startovací kontakt" (povel na oddělení od startovacího komplexu),
oznámil hlasatel na startovací ploše.

Úkolem Meteoru-M č.2-1 je monitorování klimatu a předpověď počasí.
Údaje z družice pomohou zjistit teplotu na povrchu moří, rozložení teplot
a vlhkosti v atmosféře. Jeho vystoupení na výpočetní oběžnou dráhu
vysokou 825,5 km je naplánováno na 7.42 SEČ.

Pod předním aerodynamickým krytem se nachází také jedna družice LEO
Vantage (plnohodnotné seskupení těchto malých komunikačních přístrojů
má začít fungovat v roce 2021), jeden přístroj AISSat-3 —
sedmikilogramová norská družice pro monitorování moří, jedna družice
IDEA určení pro sledování mikroskopického kosmického odpadu, a
pětikilogramová družice SEAM pro výzkum magnetického a elektrického polí
magnetosféry Země v zájmu švédského Královského technologického ústavu.

Kromě toho bude na oběžnou dráhu vyneseno deset přístrojů pro sledování
mořských lodí LEMUR, dvě americké zemědělské družice na monitorování
vody a hospodářkou úpravu půdy Landmapper-BC, a experimentální německý
přístroj pro radioamatéry D-StarOne.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Byla nalezena nejstarší tetování postavy

Nejstarší tetování na těle člověka byla objevena na 5000 let starých
egyptských mumiích v Britském muzeu.

Teď se ukázalo, že taková vyobrazení se začala dělat o 1000 let dříve,
než se předpokládalo.

Tetování byla objevena na tělech muže a ženy, známých jako „Gabalinské
mumie". Podařilo se prozkoumat tmavé, těžce viditelné skvrny na ruce muže.
Technologie infračerveného záření ukázala, že se jedná o vyobrazení
dvou rohatých zvířat: divokého býka a hřivnatého kance, což je
příznačné pro předdynastickou dobu egyptského umění.

Abstraktnější motivy ve tvaru písmene S byly nalezeny na rameni a
předloktí ženy, která možná byla velice významným člověkem.

Vyobrazení se nacházejí pod kůží, pigmentem jsou pravděpodobně saze.
Tetování byla provedena jehlou z kostí nebo mědi. Možná symbolizují
postavení, odvahu nebo magická zakletí.

Dříve archeologové mysleli, že si jenom ženy začaly dělat tetování v
dávných dobách. Nový objev prokázal, že tetování si nechávali dělat
také muži.

Za nejstarší tetování ve světě byly považovány obrázky na ledovcovém
člověku Ötzi, které patří do stejného časového období jako nalezené
obrázky v Britském muzeu. Ale ta vyobrazení byla čistě geometrická, ne
figurální.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Manželka prezidenta Erdogana promluvila a svět oněměl. Vychválila jistou
instituci, typickou pro středověk

Ostrou kritiku od novinářů si vysloužila manželka tureckého prezidenta
Recepa Erdogana Emine za výrok, že „v harému byly ženy připravovány na
celý život“. Informoval o tom server Prvnizpravy.cz.

„Harém byla škola pro členy osmanské dynastie, kde se ženy připravovaly
na budoucí život,“ uvedla manželka Recepa Tayyipa Erdogana na oficiálním
setkání s novináři v Ankaře.

Celý text je ZDE

Slovo „harém“ je často používán na Západě jako synonymum pro „mnohoženství“.
Turecké slovo „harém“ má význam jako „místnosti manželky“ nebo „soukromí“.
Původně se tak nazývají obytné prostory, které jsou nepřístupné pro
nečleny rodiny.

Harém byl za dřívějších časů osmanských vládců v bohatých,
převážně městských obydlích. Žilo zde několik „pánových“
manželek nebo konkubín, dcery jeho žen a jiné ženské příbuzné, děti,
otroci a sluhové.

Ohledně vztahů EU a Turecka se v posledních dnech vyjádřili také
poslankyně ODS Jana Černochová a miliardář, developer a pražský
komunální politik Zbyněk Passer. „Tak Turek v Evropské unii bude
každopádně velkým obohacením nejenom pro náš vzdělávací systém......Už
se těším na nové evropské směrnice,” podotkla Černochová.

„Turecký prezident a jeho žena často hovoří o své příchylnosti k
tradicím islámu a Osmanské říše. Erdogan u příležitosti MDŽ prohlásil,
že ženy by měly být především matkami. Už v minulosti vyzval Turkyně,
aby měly alespoň tři děti,” upozornil Passer na zajímavý Erdoganův
výrok.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Dienstbier školil studenty: Muslimská pokrývka hlavy je jako babičkovský
šátek. Integrace v Británii se povedla. Vhodnější prezident než Zeman
bude úplně kdokoliv

REPORTÁŽ Anglie destabilizuje Evropskou unii a vytváří lavinový efekt.
Naštěstí Francie je „rozumná“. Imperiální Rusko je na kolenou,
příznivci zrušení sankcí nemohou mít slovo. Integrace muslimů probíhá v
Německu i v Británii až na výjimky dobře. Nikáb je vlastně takový
babičkovský šátek. Dosluhující ministr Jiří Dienstbier spustil na
besedě v Plzni se zhruba dvacítkou studentů Západočeské univerzity
skutečnou kanonádu, jejíž první část ParlamentníListy.cz již
publikovaly. Vysmál se svým soupeřům a oznámil, že tentokrát na
prezidenta kandidovat nebude.

První otázka od přítomné studentské omladiny se týkala Brexitu. „Přiznám
se, že mne to překvapilo, protože jsem předpokládal, že racionalita nad
zcela vylhanými argumenty v kampani přece jen převáží. Považuji to za
nešťastné jak pro Británii, tak pro Evropu jako celek. Představa, že dnes
i tak relativně velká země jako Británie může být více suverénní sama
než Evropské společenství, je naprostá iluze. Formálně suverenita tam
samozřejmě je, ale v globálním prostředí už žádná evropská země
není sama dost silná, aby dokázala prosazovat svoje zájmy efektivněji sama
než v rámci evropské integrace. Také je to samozřejmě destabilizující
faktor pro zbytek EU. Doufám, že to nespustí žádný dominový efekt, že
nikdo další pokračovat nebude. Myslím si, že se už začíná ukazovat, že
to je pro Británii velký problém. Lživé předpoklady, představa, že si
vyjednají jenom to, co je výhodné se zbývající EU, a to, co je
nepříjemné, nepohodlné, co přináší nějaké náklady, tak toho se zbaví,
je falešné,.“ rozohnil se hned z počátku ministr Dienstbier. „Všechny
další evropské země Britům docela jasně řekly, že přístup na
společný trh je hezká věc, že jej mohou mít, ale když budou dodržovat i
ty další základní smlouvy, včetně volného pohybu osob. Představa, že si
někdo nechá přístup na společný trh, ale odmítne ostatní věci, které s
tím souvisejí, je naprosto nepřijatelná.“

Brexit a migrace

Už teď je prý vidět, jaké dopady může mít Brexit na Británii, „…
kolik různých podnikatelských subjektů včetně bank, které jsou pro
britskou ekonomiku a také příjmy státní pokladny klíčové, zvažuje, že
by přesunuly sídlo z londýnské city do některého jiného členského
státu EU. Představa, že si vyjednají bilaterálně obchodní dohody... i
světové velmoci daly Britům jasně najevo, že pro ně už nejsou tak
zajímavým partnerem, jako když by zůstali součástí EU. To jsou
racionální ekonomické argumenty a pak samozřejmě jsou tam ještě jiné,
mnohem hlubší důvody pro evropskou integraci. Zejména pro zemi, jako je ČR.
Evropská integrace vznikla jako reakce na druhou světovou válku, kdy střet
národních států se ukázal jako zničující. A princip spolupráce,
potlačení ega zejména velkých národů v rámci pravidel a parametrů
spolupráce v EU se ukázal jako mnohem perspektivnější,“ rozpovídal se
Jiří Dienstbier.

Myslím, že návrat k nacionalismu a národním státům rozhodně není
zájmem České republiky. My jsme vždycky dokázali obstát jen v době, kdy
se takové síly příliš neprosazovaly. Je dobré, že si to vzhledem ke své
historické zkušenosti uvědomují Němci, kteří se vlastně bojí vlastní
síly, a proto tak trvají na pokračování integračních reforem.

„Může mít Brexit nějaký vliv na migraci?“ zněla další otázka. „Myslím,
že s programem to nesouviselo, alespoň s tou migrací, ze které je tady u
nás panika, ke které není žádný důvod. Boj proti přistěhovalcům se
netýkal přistěhovalců mimo EU. Tam byl boj proti příchozím z Polska,
Slovenska, ČR, Rumunska, Bulharska. Jim nevadili Pákistánci, ti přicházeli
z britského impéria, na ty jsou zvyklí. Odpor proti migraci byl z jiných
členských zemí EU. Mimochodem, rozumnější britští politici upozorňovali
na to, že migraci ze zemí mimo EU to nijak neomezí,“ odpověděl ministr a
pokračoval.

„Pokud se podíváte na příklady jiných zemí, které nejsou členy, ale
mají přístup na společný trh, tak třeba Norové – někdo mně říkal,
že platí sedmkrát víc do těch Norských fondů. Přispívají za to, že
mají přístup ke společným výhodám. Mají i některé dílčí výjimky,
pro zemědělství, kde odmítli některá pravidla týkající se společného
trhu v rámci ochrany lokálních produktů. Museli akceptovat volný pohyb osob.
Kdokoliv si tady z ČR usmyslí, může se odstěhovat do Norska, sehnat si tam
práci a začít tam normálně žít v rámci volného pohybu. To všechno
museli akceptovat, a přesto platí mnohem více. Proč by Britové měli mít
nějaké jiné benefity než ty další země, které nejsou v Unii a přístup
na trh mají,“ rozohnil se opět dosluhující ministr.

Britové destabilizují EU. A voliči Le Penové…

„Zvolení Donalda Trumpa americkým prezidentem a Brexit zamávaly moderními
dějinami. Mají vliv na celkové dění v EU a nedává to větší šanci
extrémnějším stranám třeba Marie Le Penové ve Francii?“ zněla otázka
jednoho ze studentů plzeňské Západočeské univerzity. Jiří Dienstbier
odpověděl: „Už jsem řekl, že Brexitem potenciálně destabilizují (Britové)
zbytek EU a že mohou být špatným příkladem. Už se dá docela dobře
argumentovat a poukazovat na nereálnost slibů, které zněly v kampani před
referendem o Brexitu. Zatím je předčasné hodnotit dopady zvolení Trumpa. I
tam už se ukazuje, že z poloviny věcí, které sliboval, začal couvat už za
tři dny po volbách.“ Přítomní studenti se uculovali. „Docela klíčové
je, jakým způsobem si postaví svoji administrativu. Jsou tam některé
uklidňující, ale pak také velmi zneklidňující signály. Zjevně se
chystá prosadit lidi z krajně konzervativní části republikánského spektra.
A pak jsou ve vzduchu potenciální nominace, které jsou kompromitující,
třeba Rowney jako ministr zahraničí.“

„A co Francie?“ byla další, tentokrát velmi stručná podotázka. „Ta
má velkou odolnost. V momentě, kdy hrozilo vítězství Národní fronty
kdekoliv – v prezidentské volbě, regionálních volbách, teď naposledy,
tak se spojili a nakonec ji porazili,“ uklidňoval přítomné, některé
opravdu poněkud zaražené či vystrašené Dienstbier. „I nyní je zjevné,
že socialisté ve Francii jsou docela zdecimovaní z hlediska veřejné podpory
a vypadá to, že z republikánských pravicových primárek vzejde kandidát,
který bude pravděpodobně hlava státu. I tam mají standardnější
politické řešení než to extremistické.

„Disponuje Velká Británie jadernými zbraněmi?“ zněla poněkud
překvapující otázka. „Samozřejmě ano,“ opáčil Dienstbier. „Tak se
jí teď Evropa musí bát…,“ vyděsil přítomné jeden ze studentů. „To
už bychom zašli hodně daleko.,“ zasmál se ministr. „Británie je
standardní demokracie, která v zásadě ctí stejné principy jako
většinový zbytek EU, protože to, co se děje v Polsku nebo Maďarsku, je
také docela zneklidňující.“

Okamurova SPD „na hraně“

„Mají u nás naději na úspěch populistické extremistické názory
týkající se EU, Brexitu, migrace – viz pan Okamura a jemu podobní?
Dotazoval se další účastník besedy. „Krajské volby to nepotvrdily,
protože obava z migrace byla ve společnosti poměrně silná. Díky dohodě s
Tureckem se trochu situace zklidnila, ale přesto z toho byly hrozby z hlediska
vlivu na volební výsledek a v zásadě s tím hrála celá řada subjektů a
jenom jeden, který relativně, ale hraničně uspěl, to byl Okamura s tou
svojí SPD,“ odpovídal za smíchu přítomných studentů Jiří Dienstbier.
„Podle průzkumů v podstatě dokázal mobilizovat úplně všechny možné
voliče. S jakoukoliv zvyšující se účastí by jeho výsledek klesal
pravděpodobně pod tu pětiprocentní hranici. Což neznamená, že si nemůže
vybudovat díky tomuto relativnímu úspěchu nějakou pozici ke sněmovním
volbám, ale zatím to nevypadá, že by to na čistém antimigračním
populismu dokázal. Kdybych se obával hodně podobné kampaně, jakou vedl
Trump v amerických prezidentských volbách, tak to jsou naše příští
prezidentské volby. Tam by to mohlo mít u voličů úspěch, ale naštěstí
nemáme prezidentský systém. Takže to neznamená nějaký totální zvrat.
Už dnes nás výkon některých ústavních činitelů hodně posouvá za hranu,
kam jsem si nemyslel, že bychom se mohli dostat,“ uvedl dále ministr.

Více peněz na armádu

Na otázku, co říká Severoatlantické alianci, odpověděl ministr Dienstbier
následovně: „Máme na ní založenou naši vnější bezpečnost. Neumím si
teď představit reálnou alternativu. Byť jsem příznivcem toho, aby si EU
vybudovala vlastní bezpečnostní struktury včetně společné armády. To se
také mimo jiné objevilo v amerických prezidentských volbách, kdy Trump
řekl, že ostatní členové musejí převzít mnohem větší finanční
odpovědnost za vlastní obranu. Což není úplně tak originální Trumpův
postoj, to Američané dávají najevo dlouhodobě. Mají asi docela
oprávněně pocit, že na společnou obranu vynakládají i v poměru k jejich
ekonomické síle větší finanční prostředky. Takže nás čeká finanční
investice do bezpečnosti. Třeba v oblasti letectva je to úplně zjevné,
protože představa, že uděláme díru do světa s těmi našimi několika
Gripeny… To je dobré pro hlídání našeho vzdušného prostoru,
monitorování, kdo se tu pohybuje, ale při nějakém potenciálním vojenském
konfliktu je to samozřejmě úplně směšná síla.“ Kdyby se podle
Dienstbiera sdružila národní letectva v Evropě, šlo by v zásadě o docela
silné vojenské letectvo, které by měla Evropa k dispozici.

„Je pro nás reálné a žádoucí, aby byla u nás přijata nějaká
opatření proti dezinformačním webům, třeba ruským, jako Aeronet?“
zněla otázka z auditoria. „Že to je vážný problém, naznačují zprávy
našich zpravodajských služeb,“ odpověděl ministerský host. „Určitá
propaganda tu probíhá a velmi složitě se tomu čelí. Je otázka, zda je to
řešitelné legislativně. Vezměte si, jak složitě se debatovala regulace
internetu v oblasti hazardních her. Zásah do zpravodajství na internetu, to
už je doopravdy citelné.“ Dienstbier pak upozornil na problém s White Media,
„… který zveřejnil zjevně nezákonný obsah, ale je umístěn v
Kalifornii. České orgány těžko zasáhnou proti svobodě slova ve Spojených
státech. Neříkám, že stát v tom nemá být aktivní. Zajímavá mi přijde
iniciativa některých velkých internetových společností – Google,
Facebook, které ohlásily, že budou sledovat pravdivost informací, které se
přes ně sdílejí.“

Média bez skrupulí

V této souvislosti si pak Dienstbier postěžoval: „Když jsem se setkal se
zástupci Facebooku, kdy jsme diskutovali, jak čelit umísťování obsahu,
který šíří nenávist, už jsem byl zuřivě obviňován ze snahy cenzurovat
svobodu informací. To bychom museli po čínském způsobu cenzurovat internet
a kdo by byl ten, který by určoval, co tam smí či nesmí být. Je to
doopravdy velmi citlivá otázka. V minulosti byla určitá společenská dohoda,
že novináři a vydavatelé tištěných periodik respektovali určitá
pravidla. Dnes žádné etické principy při předávání informací neplatí.
Dnes můžete provozovat zpravodajský server někde z Karibiku nebo odkudkoliv
na světě.“

Neschopné, slabé Rusko v imperiální křeči

„Pobaltské státy se obávají Ruska. Co až se Donald Trump ujme svého
úřadu, jsou informace o kamarádíčkování Putina a Trumpa. Dá se
očekávat nějaká agrese ze strany Ruska?“ zněla otázka studenta ZČU.

To už je hodně šílená představa, že by měli Rusové zaútočit na
nějaký členský stát NATO. Protože pak je tam článek 5, závazek, že
napadený členský stát bude bráněn od všech členů Aliance. To by Rusové
riskovali. Něco takového mi připadá opravdu zatím jako šílená představa.
Probíhá to v jiné podobě. Testuje se to v jiných prostorech, například v
Sýrii, v podobě různých cvičení, letů, přesouvání raket do
Kaliningradské oblasti. To má podobu provokací a testování, jaká reakce na
to přijde z druhé strany. Ale že by tam měla být nějaká otevřená agrese,
tomu zatím odmítám věřit.“ Na druhou stranu je potřeba se podle
Dienstbiera připravovat na všechny varianty, a to souvisí s budováním
vlastních obranných kapacit. „Nezbývá bohužel, než znovu investovat do
vojenských schopností. Něco, co jsme si před čtvrt stoletím mysleli, že v
zásadě budeme moci vynechat, že ten svět bude jiný a konflikt se odstraní.
Až donedávna se to dařilo. Osobně si myslím, že vzepětí imperiální
ruské politiky je dáno tím, že jim docházejí síly. Že Putin na začátku
slíbil, že posílí ruskou ekonomiku, její schopnost produkovat něco jiného
než suroviny, aby nebyla závislá. Realita je jiná, jsou čím dál více
závislejší na surovinách, a to se mu vůbec nepovedlo. A tak obrací
pozornost národa k úmyslné velmocenské slávě, je to spíše neschopnost
nabídnout něco jiného. Je to i křeč Ruska, že jsou úplně jiní hráči,
jako je třeba Čína, ale nejen ona, co budou hrát mnohem větší roli, a to
i vojenskou. To neznamená, že v té křeči Rusové nemohou způsobit nějakou
naprostou šílenost. Ale doufám, že ne takhle velkou.“

Krym není Kosovo aneb není důvod pro rušení sankcí

„Nejhorší je představa, že by si kus státu uzurpoval jiný stát. To bylo
nepředstavitelné a pak došlo na Krym,“ burcoval student. „To je docela
zásadní,“ pochválil jej Dienstbier a pokračoval. „Protože anexe Krymu
je od druhé světové války nejfatálnější porušení mezinárodního
práva alespoň v tom našem prostoru. Ke Kosovu to přirovnávají nesmyslně,
protože na Krymu to došlo ještě dál – to nebylo jenom odtržení státu,
ale i anexe, i ozbrojenou silou, což je absolutně nepřijatelné. Pro nás
jako NATO, které má zájem na zachovávání určitých pravidel, to nelze
akceptovat. Samozřejmě razantní odpověď by byla vojenská, ovšem nikdo si
nepřál vojenský konflikt. Pak zbylo něco mezi, a to jsou nějaké sankce. Ty
alespoň dávají najevo, že to odmítáme. Z tohoto hlediska považuji za
obrovsky nebezpečné, pokud se tento postup relativizuje. Což činil do jisté
míry i Trump v předvolební kampani.“ Podle Dienstbiera je ale otázka,
jaká bude jeho reálná politika. Buď se obklopí standardními politiky, a
pak je zde jistá garance kontinuity. Stejně tak jsou prý nebezpečné
náznaky u nás, „… ať již u našeho prezidenta či některých politiků,
kteří chtějí obchodovat s Ruskem v různých smyslech toho slova. A proto
podporují ukončení režimu sankcí, k čemuž není žádný důvod. Protože
Rusko se chová stejně agresivně i na Ukrajině, protože tam je otevřená
agrese i na Donbasu. Protože Rusové tvrdí, že tam jejich vojáci jsou na
dovolené, že tam nejsou oficiálně, a to je směšné. To byli i mužíčci
na Krymu, od kterých se Rusové distancovali, a pak je Putin vyznamenával, jak
znamenitě tuto operaci provedli. Situace je tedy úplně jasná, a proto třeba
já docela silně reaguji na naší politické scéně na toho, kdo zpochybňuje
politiku vůči Rusku a sankcím.“

Ukrajina je naše!

„Ruská politika vůči Ukrajině je průnik do vlivu. To je náš prostor,
naše sféra. My tam budeme určovat, co se tam bude dít. My to nemůžeme
díky naší historické zkušenosti vůbec akceptovat, protože my jsme také v
té sféře vlivu Ruska. Proto je třeba držet zásadní postoj vůči
Ukrajině právě proto, aby to Rusové nezkoušeli dál. V momentě, kdy by
zaútočili na jakýkoliv stát EU a NATO, tak jej musíme začít bránit.
Kdybychom nezačali, můžeme dopadnout úplně stejně, takže kde je ta
hranice. Ruská imperiální politika má ambici obnovit svůj vliv v celém
prostoru, jako jej měly v minulosti. A tomu nemůžeme ustoupit. Proto je tu
symbolická reakce, že se tam posílají jednotky, posiluje se vojenská
přítomnost v pobaltských zemích. Což nejsou jednotky, které by byly
schopny čelit nějakému prvnímu útoku. To je symbolické vyjádření
spojenectví. Doufejme, že k tomu nedojde, protože to by bylo docela
zničující pro všechny,“ konstatoval Dienstbier.

Nikáb je vlastně babičkovský šátek

Další dotaz ve více než půldruhahodinové diskusi se týkal nošení burek,
nikábu, uznávání jiného náboženství. „Hranice se hledá poměrně
těžko,“ uvedl Dienstbier a pokračoval: „Co se týká zahalování, je
třeba, aby byla jasná identita osoby, která je zahalena, tedy kdo se pohybuje
ve veřejném prostoru. Na druhou stranu přehánět ty zákazy může mít
někdy i opačný efekt. Třeba spor ve Francii o těch speciálních plavkách,
zahalujících skoro celé tělo. Argument proti tomu zákazu byl, že pro ty
ženy, co získají emancipaci, je lepší je nechat chodit na pláž v
burkinách, než je nechat zavřené doma, kde nad nimi může mít muž, který
vyznává tyto principy, totální kontrolu. Dát jim možnost, aby šly do
veřejného prostoru, tak pomůže k integraci do společnosti. Když budou na
pláž chodit, tak uvidí, že je možnost volit mezi různými životními
přístupy. Když je všechny necháte zavřené doma v jejich prostředí,
které může být hodně konzervativní, nepochybně žádné integrace
nedosáhnete.“

„To byla součást i té debaty u naprosto šílené kauzy vršovické
zdravotnické školy v Praze,“ uvedl k hodně medializovanému případu
Dienstbier. „Celá podstata toho problému se ani nediskutovala, protože v
době, kdy to začalo, kancelář veřejného ochránce to nemohla ani sdělit,
protože to byla řešená kauza. Tam nejde o hygienu ve zdravotnickém
zařízení, kde by se nosil předepsaný oděv. Tam vůbec nešlo o nějakou
praxi. Ta žena chodila do školy v hidžru, což je šátek, který nezakrývá
tvář. Takový ten babičkovský šátek, který ještě pamatuji z dětství,
které nosily všechny vdané ženy na vesnici.“ Žena, která sem prý
přišla, byla tady bez rodiny. "Myslím, že měla dítě, ale bez jakýchkoliv
dalších rodinných vazeb. Byla bez formálního vzdělání a starala se o ni
jedna nezisková organizace. Když diskutovali, čím by se mohla živit, aby
zapadla do společnosti, tak odpovídalo to, aby pečovala o jiné lidi. Proto
pro ni vymysleli zdravotní školu.“ Podle Dienstbiera tím, že ředitelka
trvala na dodržení školního řádu, který zakazoval pokrývku hlavy,
dotyčná mladá žena nedokončila vzdělání, nebude pokračovat v profesní
dráze. „Ona tady nebyla v žádném uzavřeném islamistickém prostředí,
dva roky tu chodila a možná by ten hidžáb odložila sama. Ona prostě
přišla z prostředí, kde bylo společensky, ne nábožensky nemyslitelné,
aby vyšla do společnosti bez pokrývky hlavy. Kdyby normálně otevřeně tady
ve společnosti žila, tak by možná jej sama odložila, měla by nějakou
kvalifikaci, byla by ve zdravotnickém zařízení jako sestra, pečovala by o
nemocné lidi a byla by v normální situaci.“ Z druhé strany. může být
námitka, že i to zahalování nemusí být vždy dobrovolné, že nejde o
svobodné rozhodnutí. „Na to není jednoduchá odpověď, ale plošný,
striktní zákaz může někdy v tomto směru nadělat více škody,“ uzavřel
diskusi o „zdrávce“ Dienstbier.

Pár ghett, milion německých muslimů a povedená integrace v Británii

„Když lidi zaženete do kouta, do nějakého ghetta, tím vytváříte
nebezpečnou situaci. Integrace lidí z jiných kultur, z jiného náboženství,
je trochu jiná ve Francii, kde trošku mají problém s těmi ghetty. Jinak je
to v Německu. Přestože tam také registrují několik tisíc potenciálně
nebezpečných radikálů, ovšem při milionové populaci muslimů,
především Turků. Pokud někdo z vás byl dříve v německých velkoměstech,
ví, že je tam nábožensky společnost velmi pestrá.“ Podle Dienstbiera
nebylo nebezpečné jít po ulici v částech Berlína, kde je větší podíl
tureckých přistěhovalců. „Ten pocit jsem nikdy neměl a byl jsem v řadě
německých měst a nebezpečno mně to tam nikdy nepřišlo. Nebezpečí se
mnohem více zdůrazňuje u nás než v samotném Německu. Stejně tak když
jsem mluvil s britskými poslanci o situaci v některých britských městech,
tak když jsem jim popisoval, jak se o tom tady referuje, oni říkali, že je
to přehnané. Že v naprosté většině je tam integrace také povedená. To
neznamená, že tam nemají pár šílenců. Takže prostý zákaz nošení
šátků nemusí mít smysl a může tu situaci v některých případech i
zhoršit. To, co se má postihovat, jsou projevy netolerance, radikalismu,
hlásání násilí a je úplně jedno, kdo je hlásá. A to i v
trestněprávní rovině. Selektivně trestat toho, kdo chce tu nenávist
šířit, a ne nikomu předepsat, jaké oblečení bude nosit. Jak to zakážete?
Nidžáb ano, český šátek ne? Pokud si jej nějaká žena vezme, jak to
budete rozlišovat. Co je ještě projev nějaké víry nebo radikalismu nebo
jde o nějakou módní záležitost,“ odpověděl poměrně obsáhle
Dienstbier.

Následoval dotaz dívky – názor na Michala Horáčka coby prezidenta. „Někdo
jiný než Zeman!“ Jiří Dienstbier reagoval: „Mně připadá úplně
kdokoliv vhodnější, i Michal Horáček. Začátky jeho oficiální
kandidatury mi úplně přesvědčivé nepřišly. Ale neměl bych problém si
představit, že by byl prezidentem ČR. Umím si představit nějaké
zajímavější kandidáty, další lidi, které bych neměl problém
respektovat a nepoškozovali by ČR, neštěpili by českou společnost,
nešířili by nenávist, neuráželi by, aniž by se za to byli schopni omluvit
a nevypadali by jako šašci navenek v zahraničí,“ uvedl na účet
prezidenta Miloše Zemana Dienstbier.

„Vy už neplánujete kandidaturu?“ podotkla studentka. „Už moc neplánuji.
Když jsem kandidoval posledně, tak jsem měl větší podporu veřejnosti a v
sociální demokracii. Zkoušet to, to nemá moc cenu… Neříkám, že nikdy a
za žádnou cenu, ale pravděpodobně ta možnost už nepřijde, ta
nepřichází tak často, ale v tuto chvíli nepřijde téměř jistě,“ uvedl
posmutněný Dienstbier.

„Co budete dělat dál?“ ptala se studentka dosluhujícího ministra, který
je ve funkci již jen pár dní. „Já to mám velmi jednoduché, jsem senátor
a mám čtyři roky před sebou,“ odvětil vesele. „Takže já se přesunu
těch 300, 400 metrů do své senátorské kanceláře. To znamená, že pokud
si někteří mysleli, že se mne zbaví, tak opomenuli tento fakt. Pro mě je
senátorský mandát dostatečná politická platforma pro to, abych mohl
prosazovat věci, o kterých jsem přesvědčen, že jsou správné. Budu
využívat tohoto prostoru, který mi samozřejmě zůstává. Z toho mě ty
čtyři roky nikdo nemůže odvolat,“ uvedl s jiskrou v oku a potutelným
úsměvem.

Za hranou byli Masaryk, Havel a hlavně Klaus. Zeman? Extrém!

Poslední dotaz byl na přímou volbu prezidenta. „Obecně jsem pro prvky
přímé demokracie v systému. Nemyslím si, že máme změnit parlamentní
formu republiky a přejít na systém přímé demokracie. To rozhodně ne, ale
některé prvky ano. Je otázka, jestli hodnotit tu přímou volbu jenom podle
výsledku té první, zatím jediné, protože zneužívání funkce prezidenta,
to má u nás docela tradici,“ překvapil přítomné Dienstbier. „I ti,
kteří mají historicky respekt, tak skoro všichni demokratičtí prezidenti
se pokusili jít na hranu, když ne za hranu oficiálních pravomocí. I třeba
Tomáš Garrigue Masaryk používal mnohem vyššího vlivu na politickou scénu,
než vyplývalo z prezidentských pravomocí. Nepochybně i Václav Havel někdy
šel za hranu. Ale pořád to ještě bylo v nějaké míře, která byla
smysluplná. I Václav Klaus, nepřímo zvolený prezident, šel z mého
hlediska až tak za hranu, že jsem byl dokonce iniciátorem ústavní žaloby
na Václava Klause.“ To podle Jiřího Dienstbiera ukazuje, že i když je
prezident zvolen nepřímo, není garancí, že tyto hranice nepřekročí. „Nutně
není nikde psáno, že přímo volený prezident by měl mít větší
pravomoci. Já jsem dokonce tvrdil, že v rámci vyvážených systémů by je
měl mít nižší. Ne po prezidentské volbě, ale v době, kdy jsme v
parlamentu diskutovali novelu, která přímou volbu zaváděla. Vždy je to
nejenom o způsobu, ale o tom, jak ta osoba, která je do funkce zvolena,
respektuje určitá pravidla hry. Dnes je to extrém, ale Miloš Zeman by se
toho stejně, i kdyby byl zvolen nepřímo, možná ne tak úplně v první, ale
rozhodně ve druhém volebním období, pustil. Stejně jako Václav Klaus, kdy
omilostnil lidi z bysnysového prostředí, na které byl napojen,“ ukončil
svou „kanonádu“ na besedě pro studenty ZČU v Plzni senátor a
dosluhující ministr Jiří Dienstbier.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Ortel: Do debaty vstoupil Jan Kraus

Do zpěváka Tomáše Ortela, který si odnesl stříbrného slavíka v
kategorii zpěvák a jeho kapela rovněž stříbro, se obul moderátor Jan
Kraus v pořadu Frekvence 1. Podle jeho slov je Ortelův nacionalismus jen
zástěrka.

„Pokud chlapci voní nějak hystericky nacionálně, tak bych to s nimi
nechtěl probírat,“ nechal se slyšet Kraus. Přitom on sám Ortela prý
vůbec nesleduje. Původní text ZDE. „Já jsem si četl pouze text nějaké
jejich písničky a ten byl dost hnusný, tak mě přestali zajímat. Pochopil
jsem, že tam je silný nacionální prvek. To je nejen teď všude v Evropě,
to je vždycky před válkou,“ dodal Kraus. On sám by kapelu do svého
pořadu nepozval. Nacionalismus byl totiž podle něj vždy masakr.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
V USA vyloučili možnost výměny Savčenkové za Buta a Jarošenka

Washington neuvažuje o možnosti výměny ukrajinské vojačky Naděždy
Savčenkové odsouzené v Rusku za vraždu žurnalistů za občany Ruska Viktora
Buta a Konstantina Jarošenka, řekl RIA Novosti tiskový sekretář
velvyslanectví USA v Rusku William Stevens.

„Ne, o této možnosti neuvažujeme", řekl jako odpověď na prosbu
okomentovat informace o tom, že Moskva a Washington v daném okamžiku jednají
o možnosti výměny Savčenkové za Buta a Jarošenka.

Ruský soud odsoudil 22. března Naděždu Savčenkovou na 22 let v kolonii
běžného režimu za vraždu ruských žurnalistů na Donbasu a za nezákonné
překročení hranice.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Slonková, visí mi miliarda korun, udělej s tím něco. Poslanec SPD se
hurónsky vysmál objevům investigativních hvězd

Investigativní žurnalisté Seznam.cz Sabina Slonková a Jiří Kubík se v
uplynulých dnech zaměřili na předsedu hnutí SPD Tomia Okamuru a způsob,
jakým hospodaří s veřejnými prostředky, které jeho sněmovní hnutí
dostává. Zároveň se pustili do poslance SPD Lubomíra Volného, kterého
obvinili za to, že se na SPD pakuje v milionech, ten se jim ale pořádně
vysmál.

Novináři uvedli, že klíčovým důkazem proti Okamurovi byl „od lidí z
okolí SPD získaný protokol“, kde prý bývalý tajemník hnutí v Novém
Jičíně policistům popisoval, jak to v hnutí chodí. Hovořil prý i o
netransparentním účtu, ke kterému měl dispozici poslanec za stranu Svoboda
a přímá demokracie Lubomír Volný.

Kubík a Slonková se proto následně snažili telefonicky spojit s lidmi, jež
by mohli tvrzení bývalého tajemníka potvrdit. Jako první se dovolali jisté
paní Zemanové, která sdělila, že Volného účet byl spojen se stranickým
e-shopem, ve kterém si členové museli povinně nakupovat placky, šály a
další reklamní vybavení. Dokonce předala novinářům i informaci, že
když se poslance Volného zeptala, kdy SPD prosadí zrušení
koncesionářských poplatků pro důchodce, které měla v programu,
odpověděl jí: „To jsme tam dali jen tak, s tím se nic dělat nebude.“

Poté také Kubík ze zmiňovaného protokolu vyčetl, že uvedený účetní si
musel každé dva měsíce nakoupit ve stranickém e-shopu reklamní předměty
za tři tisíce korun, ty pak rozprodat a peníze v hotovosti odevzdat Lubomíru
Volnému. Slonková následně začala částky násobit třemi tisíci členů.
Oba se shodli na tom, že je to doslova „zlatá žíla“.

A jak na tato nařčení reagoval sám poslanec Lubomír Volný? Jednoznačně
výsměchem. „Prosím VŠECHNY členy SPD, kteří mi dluží 3 000 Kč za
každé dva měsíce v SPD, aby mi poslali peníze,“ napsal ironicky na svém
twitterovém účtu. „Někde mi na TAJNÉM ÚČTU visí zhruba MILIARDA KORUN,“
pokračoval a připojil několik smějících se smajlíků. „Slonková,
UDĚLEJ S TÍM NĚCO,“ napsal v samém závěru.

Ohledně financování Úsvitu navíc Kubík ve svém pořadu Výzva
konfrontoval přímo Okamuru. Ten mu dal výklad, že pučisté z Úsvitu na
něj vymysleli kauzu, kvůli které byl dokonale prošetřen policií, která
zjistila, že vše je v pořádku. „Já jsem se neobohatil ani o halíř,“
ujišťoval.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní


Question:
Údajně „neviditelná“ francouzská fregata s technologií stealth se
nedokázala skrýt před ruskými radary

Francouzská fregata La Fayette, postavená s použitím technologie stealth, se
nedokázala skrýt před radary Černomořské flotily: ty zahájily doprovod
lodi již cestou do Černého moře v průlivu Bospor, sdělil v pondělí RIA
Novosti zdroj z krymských vojenských struktur.

Uvádělo se dříve, že raketová „neviditelná fregata" francouzské
vojenské flotily třídy La Fayette vplula do vod Černého moře.

Zdroj agentury řekl, že nehledě na technologii stealth, obtížnou
zjistitelnost, registrují ruské radary lodě podobné třídy na vzdálenosti
stovek kilometrů.

„Široce reklamovaná technologie stealth selhala před ruským
radioelektronickým průmyslem. Fregata La Fayette se ještě v Bosporu „projevila"
na monitorech radiotechnických služeb Černomořské flotily," zdůraznil
zdroj.

Dodal, že se v danou chvíli pohybuje francouzská vojenská loď s ruským
radiolektronickým doprovodem, navíc ji sleduje „jedna ruská hlídková loď."

Zdroj RIA Novosti poznamenal, že francouzská fregata směřuje do východní
části Černého moře, zřejmě ke gruzínskému pobřeží. „Na Černém
moři nám La Fayette nikam neuteče. Budeme ji vidět až do zakotvení v
přístavu," řekl.

Choices:
- neutrální
- negativní
- pozitivní