Question:
Generální tajemní Rady Evropy navrhuje zrušit sankce proti Rusku

Nor Thorbjorn Jagland, generální tajemní Rady Evropy, navrhuje zrušit sankce
proti Rusku, neboť má oprávněnou obavu, že Rusko ukončí členství v
Radě Evropy, v organizaci, dohlížející na dodržování základních
lidských práv a svobod.

Rada Evropy, přední prodemokratický orgán v Evropě, zvažuje zrušení
sankcí, které byly uvaleny na Rusko za ruskou agresi na Ukrajině, protože po
vystoupení Ruska z Rady Evropy, by se nemohli Rusové obracet na tento orgán
při řešení dodržování základních lidských práv a svobod v Rusku.

Moskva požaduje, aby její hlasovací práva byla obnovena v parlamentním
shromáždění Rady, která dohlíží na Úmluvu o lidských právech z roku
1949 a Evropský soud pro lidská práva. Rusko bylo svých práv zbaveno po
připojení Krymu v roce 2014.

Thorbjorn Jagland, generální tajemník rady, cestuje po evropských hlavních
městech a varuje před vážným rizikem, že by Moskva mohla zrušit své
členství v 47-členném orgánu, pokud její požadavky nebudou splněny. To
by zbavilo 140 milionů Rusů přístupu k soudu ve Štrasburku, kde na všechny
kauzy, připadá asi třetina z Ruska.

"Bylo by opravdu velmi, velmi špatné, kdyby Rusko mělo odejít, protože
Úmluva a soud jsou pro ruské občany velmi důležité," řekl Jagland v
rozhovoru pro FT, "pro Evropu to bude negativní vývoj, protože budeme mít
Evropu bez Ruska. Byl by to velký krok zpět pro Evropu. "

Ukrajina a její příznivci však varují, že opětovným přijetím Ruska do
shromáždění Rady Evropy bez trestu za Krym nebo za konflikt na východní
Ukrajině, Moskvu určitě potěší.

Říkají, že by rozhodnutí Evropské rady mohlo spustit řetězovou reakci k
oslabení sankcí ze strany dalších orgánů, zejména EU. "Byla by to první
díra ve zdi," řekl jeden ukrajinský představitel.

Rada Evropy je nezávislá na Evropské unii a funguje na principu diskuze a
hledání společných řešení v ekonomických, sociálních, kulturních,
vědeckých, právních a administrativních otázkách a v udržování a
rozvoji základních lidských práv a svobod. Přistoupení Ruska do Rady v
roce 1996 bylo považováno za klíčový úspěch po skončení studené války.
V Radě Evropy je 47 zemí Evropy. Tato instituce dále zahrnuje šest
pozorovatelských zemí: Vatikán, Kanadu, USA, Mexiko, Japonsko a Izrael.

Rusko v létě pozastavilo každoroční platbu ve výši 33 milionů euro do
celkového rozpočtu 450 milionů euro. Jagland řekl, že v lednu nebude
potvrzen nový evropský komisař pro lidská práva, pokud nebude Rusko
hlasovat.

Valentina Matvijenková, předsedkyně Rad federace, ruské horní komory,
nedávno varovala, že Moskva by mohla přestat akceptovat rozhodnutí
evropských soudů, pokud by nemohla hlasovat o úřednících a soudcích.
Rusko již schválilo zákon umožňující ruskému ústavnímu soudu neřídit
se rozsudky ze Štrasburku.

Jagland odmítl zvěsti, že by se s ním moskevští úředníci scházeli na
soukromých schůzkách. Varoval však, že odmítnutí Moskvy platit do
rozpočtu nebo odmítání soudních rozhodnutí by mohlo vést k odchodu Ruska
z jeho vlastní iniciativy nebo na návrh jiných států.

"Myslím si, že se to může stát," řekl Jagland,“ je to velká politická
otázka a takový vývoj nechceme.“

"Nikdo nechce dát signál, že akceptujeme připojení Krymu. Nejde o
podkopání této principiální pozice. Ale musíme udržet náš mandát i do
budoucna. Naším úkolem je chránit lidská práva v Rusku a na Krymu nebo tam,
kde lidé žijí na evropském kontinentu," zdůraznil Thorbjorn Jagland.

Bývalý norský premiér naléhá na dialog mezi evropskými ministry a
shromážděním Rady o řešení tohoto problému před tím, než
shromáždění rozhodne v lednu o prodloužení ruského zákazu hlasování. V
parlamentním shromáždění probíhají také rozhovory o obnovení ruských
volebních práv a někteří vedoucí členové zahájili procedurální kroky
pro jejich obnovení.

Oponenti bezpodmínečné dohody s Ruskem tvrdí, že by to vytvořil precedens
pro ostatní, kteří jsou obviněni z blokování demokratických principů,
jako je Maďarsko a Polsko, Turecko a Ázerbajdžán, kteří mají vážné
spory se svojí Radou.

Ti, kteří jsou proti bezpodmínečnému obchodu, se také obávají, že
obnovení práv Ruska před ruskými prezidentskými volbami v březnu bude
darem Putinovi.

Ukrajina tvrdí, že ruské hrozby na stažení svého členství z Rady Evropy
jsou pouze prázdnou hrozbou. Dmytro Kuleba, velvyslanec Ukrajiny v Radě Evropy
varuje, že smíření "bez toho, že by Moskva zaplatila nějakou cenu, bude
znamenat, že se tato organizace zdiskredituje a to jak na Ukrajině, tak v
celém regionu".

"Pokud se tak stane, Ukrajina přezkoumá naše vztahy s Radou Evropy," dodal
Kuleba.

Tanya Lokšinová ze společnosti Human Rights Watch v Moskvě uvedla, že
aktivisté se stále častěji obávají, že Moskva opustí Radu Evropy.

"Evropský soud byl nejúspěšnějším mechanismem mezinárodní ochrany
lidských práv v Rusku,“ řekla Lokšinová. Byl to "soud poslední instance“
v situaci, když nemůžete nalézt spravedlnost u vlastních soudů."

Choices:
- ne
- ano


Question:
„Hysterie v cirkusu“: Observer zkritizoval americká média

Americký tisk jakoby si nevšiml skončení prezidentských závodů:
demokratická média i nadále agitují pro poraženou kandidátku a stupeň
protiruské rétoriky překročil všechny myslitelné meze, píše pozorovatel
amerického Observeru Michael Sainato.

„Clintonovští propagandisté nepotřebují důkazy, všude vidí jen
kremelské pikle, což je pro ně vhodnou záminkou," píše autor. Sainato
uvádí jako příklad nedávný článek ve Washington Post, v němž ředitel
webu PropOrNot napsal o zásahu Ruska do předvolební kampaně, ale „nepředstavil
čtenáři žádný důkaz potvrzující tento názor."

Novinář rovněž připomněl americkému tisku zprávy o tom, že špatný
zdravotní stav Clintonové mohl být následkem jisté tajné operace ruských
tajných služeb.

Autor je přesvědčen: „Přeložením viny na různé vnější síly se
demokraté prostě snaží vyhnout se odpovědnosti za porážku." Sainato
zdůrazňuje, že „odpoutávající manévry" stoupenců Clintonové jsou
pokusem o „házení písku do očí" demokratické veřejnosti a tím o
zamezení projednání reforem, jež potřebuje samotná strana a celá
americká společnost.

Nedostatek pozornosti Clintonové vůči prostým dělníkům, její nadměrné
tíhnutí k představitelům velkého kapitálu a opovržení potřebami
americké střední třídy — tohle je skutečná příčina její porážky,
píše na závěr autor článku.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Zkoušky ruského nanoprostředku pro diagnostiku rakoviny začnou v roce 2018

Skupina ruských vědců pod vedením vedoucího laboratoře pro biomedicínské
nanomateriály Národní výzkumné technologické univerzity (NVTU) MISiS
Alexandra Mažugy plánuje zahájit klinické zkoušky prvního ruského
nanoprostředku pro včasnou diagnostiku onkologických onemocnění v roce 2018,
sdělila RIA Novosti tisková služba vysoké školy.

Pro začátek hodlají odborníci používat preparát na základě magnetitu
pro diagnostiku nádorů mozku prostřednictvím magnetické rezonance, a
nadále i pro diagnostiku jiných druhů rakoviny.

Skupina ruských vědců z Národní výzkumné technologické univerzity (NVTU)
MISiS, Moskevské státní univerzity M.V. Lomonosova a Ruské státní
výzkumné lékařské univerzity (RNIMU) N.I. Pirogova se zabývá vývojem
diagnostického nanoprostředku pro zjištění onkologických onemocnění od
roku 2014.

„V současné době zkoumáme preparáty na základě nanočástic magnetitu
potažených biopolymerem, do něhož je integrován protinádorový preparát.
Vyvinuli jsme technologii, která nemá ve světě obdoby a která umožňuje
zaměřeně uvolňovat preparát ve vybraných rakovinových buňkách", řekl
RIA Novosti Alexandr Mažuga.

V budoucnu se plánuje tuto technologii uplatňovat pro směrovanou dopravu
léku k nádorovým buňkám, sdělil odborník. Podle jeho slov potahují
magnetit zvláštní látkou s funkcí vektoru, která cítí receptory na
povrchu rakovinových buněk. Dále proniká dovnitř, díky čemuž lék
působí pouze na nádorové buňky a nemá toxický vliv na celkový organismus.

Choices:
- ne
- ano


Question:
The Intercept: Saudský korunní princ se chlubil, že má Jareda Kushnera „v
kapse“

Poradce amerického prezidenta Jared Kushner si údajně vytvořil
nadstandardní vztahy se saudským korunním princem a mohl mu vyzradit
přísně tajné informace o jeho nepřátelích, tvrdí portál The Intercept.
Podle autorů článku Kushner postrádal nutné diplomatické zkušenosti a
stal se terčem kritiky ostatních členů administrativy.

Před tím než přišel o bezpečnostní prověrku pro přísně tajné
dokumenty, měl Jared Kushner přístup k posledním zprávám zpravodajské
komunity, které byly určeny pro prezidenta.

Tyto dokumenty měly zahrnovat i jména členů saudské královské rodiny,
kteří byli nespokojeni s tím, že Mohamed bin Salmán (známý rovněž pouze
jako MBS), syn současného krále, zbavil svého bratrance Mohameda bin Nájifa
nástupnictví, tvrdí se v článku The Intercept

MBS údajně sdělil svým důvěrníkům, že mu Kushner přivezl jména osob,
kteří mu nejsou oddaní. Týden po této schůzce, 4. listopadu, korunní
princ zahájil rozsáhlou „ protikorupční kampaň mučen

Nejmenovaný zdroj v americké vládě The Interceptu však řekl, že si MBS
mohl historku s Kushnerem vymyslet, aby vzbudil dojem mezi svými stoupenci a
odpůrci, že ho Američané podporují. MBS se měl údajně chlubit korunnímu
princi Spojených arabských emirátů Mohammedu bin Zayedovi, že má Kushnera
„ve své kapse", uvedl zdroj, na který se odvolává The Intercept.

Trump tehdy na svém Twitteru výrazně podpořil protikorupční zásah MBS.

Vysoce postavení úředníci v americké administrativě byli údajně dlouho
znepokojeni tím, jak Kushner zvládal citlivé otázky zahraniční politiky
bez nutných diplomatických zkušeností. Rovněž se obávali toho, že ho
zahraniční lídři mohou ovlivňovat kvůli podnikání jeho rodiny. Rodina
Kushnerů vlastní rozsáhlé nemovitostní impérium a zvláštní
vyšetřovatel Robert Mueller údajně vyšetřuje Kushnerovy obchodní styky.

S politikou Jareda Kushnera byla údajně nespokojena velká část Trumpovy
administrativy, obzvlášť kvůli tomu, že je ve svém jednání obcházel.

„Kdo je tady ministr zahraničí?" rozčílil se údajně tehdejší šéf
americké diplomacie Rex Tillerson, píše The Washington Post.

Když v létě minulého roku Saudská Arábie a Spojené arabské emiráty
vyhlásily blokádu Kataru, Tillerson se snažil vystoupit jako prostředník.
Jeho pokusy však byly rychle zastaveny Trumpem a Kushnerem, a to i přesto, že
Spojené státy mají v Kataru důležitou vojenskou základnu.

Kushner podpořil blokádu měsíc poté, co katarský ministr financí odmítl
investovat do nemovitosti na Páté avenue 666 v New Yorku, kterou Kusherova
firma koupila za silně přehodnocenou cenu před finanční krizí v roce 2007.

„Pokud administrativa ohrozila americké jednotky v Kataru, aby ochránila
Kushnerovy finanční zájmy, tak je to důkaz, že Bílý dům vyžaduje
zásadní změny," řekl demokratický senátor Chris Murphy.

Mezitím Donald Trump srdečně přivítal návštěvu MBS Washingtonu a v
úterý prohlásil, že vztahy mezi USA a Saudskou Arábií „nikdy nebyly
lepší".

Choices:
- ne
- ano


Question:
Medvedčuk informoval o neúspěchu cesty Ukrajiny do Evropské unie

Zástupce Kyjeva v humanitární podskupině pro Donbas, lídr občanského
hnutí Ukrajinská volba - právo národa Viktor Medvedčuk na jednání v
Minsku oznámil, že hlavním výsledkem summitu Východní partnerství je pro
Ukrajinu konstatování neúspěchu eurointegračního směru země a
konfrontační rétorika Kyjeva.

Minulý pátek v Bruselu proběhl pátý summit Východní partnerství
iniciovaný EU, který má posílit partnerství s Ázerbájdžánem, Arménií,
Běloruskem, Gruzií, Moldavskem a Ukrajinou.

„Nestranná kritika ohledně neúspěchů v boji proti korupci a neefektivity
výdajů finanční pomoci EU několik týdnů znějící z úst evropských
úředníků, stejně jako tvrzení, že jednání o vstupu Ukrajiny do
Evropské unie jsou předčasné, spekulativní a nerealistické a také
náznaky na to, že třetí půjčku Ukrajina od EU nezíská. Všechno se to
spíše podobá veřejnému výprasku než přátelským radám strategických
partnerů," oznámil Medvedčuk při komentáři výsledků summitu. Jeho
komentář je zveřejněn na webu Ukrajinské volby.

Podle něj měla být rezoluce summitu Východní partnerství z iniciativy
ukrajinských diplomatů otevřeně protiruská, kvůli postojům Běloruska a
Arménie však nebyla podpořena.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Miller okomentoval růst poptávky po ruském plynu v zahraničí

Suverénní růst poptávky po ruském plynu svědčí o spolehlivosti a
stabilitě dodávek Gazpromu do Evropy, řekl novinářům předseda vedení
společnosti Alexej Miller.

Gazprom obnovil 25.listopadu už po osmé během podzimu rekord denního objemu
exportu do vzdáleného zahraničí — 601,2 miliardy kubických metrů plynu.

Gazprom očekává, že v listopadu až prosinci bude export plynu do
vzdáleného zahraničí i nadále na vysoké úrovni, prohlásil na začátku
listopadu místopředseda vedení Gazpromu Alexandr Medveděv.

Jak už dříve oznámila ruská společnost, vzrostly dodávky Gazpromu do
vzdáleného zahraničí v období leden-říjen o 10% ve srovnání se stejným
obdobím loňského roku, tedy o 13,05 miliard krychlových metrů.

Podle loňských údajů Gazpromu činily dodávky ruské společnosti v období
leden-říjen roku 2015 do vzdáleného zahraničí 130,8 miliardy kubíků. V
absolutním vyjádření tedy mohl být objem dodávek za deset měsíců roku
2016 zhruba na úrovni 144 miliardy krychlových metrů.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Nedouk Šafr a pohrobci vítězů od Bílé hory... Minul se dobou, zřejmě na
sebe chce upozornit sponzory. Europoslanec z KSČM reaguje na připomínky
února 1948

PŮLNOČNÍ ROZHOVOR „Jestli něco v zahraničí vyvolalo zájem, tak to bylo
znovuzvolení Miloše Zemana prezidentem. Pokud jde o sestavování české
vlády, zájem v EU je minimální. Daleko více jsou akcentována témata
brexit, sestavování německé vlády a situace v Polsku,“ uvádí
europoslanec Jaromír Kohlíček (KSČM) v rozhovoru pro ParlamentníListy.cz. A
nové pošťuchování ze strany EU a hlavně Angely Merkelové kvůli
imigrantům? „Merkelová pravděpodobně netuší, jaké jsou základní
úkoly EU vymezené v jejích dokumentech a revidované Lisabonskou smlouvou. Je
jí tedy třeba připomenout, že v žádném případě tyto dokumenty
neobsahují závazek přijímání migrantů!“ zdůrazňuje k tomu kromě
jiného Kohlíček.

Média minulý týden připomněla výročí „Vítězného února“ roku 1948.
Popasovala se s tímto výročím dobře? Jak se k tomuto přelomovému období
vlastně staví zahraničí, respektive zažil jste někdy v Evropském
parlamentu v tomto smyslu nějaké negativní připomínky, nějaká
šťouchnutí...?

Média vesměs pracovala s různými hypotézami na téma „převrat, nebo puč“.
Nikoho jakoby nezajímalo, že pokus o svržení vlády vycházel od ministrů,
kteří podali demisi, a nikoliv od ministerského předsedy, tj. Klementa
Gottwalda, a tedy komunistů. Fakta, jak už je to obvyklé v poslední době,
byla zamlčena, a různé spiklenecké teorie, které se opírají o snahu
dezinterpretovat skutečné události, hlasitě opakoval soubor našich médií
zvaný nepříliš poeticky mainstream. V Evropském parlamentu, ani v jiných
místech na západ od našich hranic, jsem nepostřehl ani náznak pozornosti
tomuto datu. Mimochodem nedoukové, kteří v našich sdělovacích
prostředcích tvrdí, že 25. únor 1948 se stal začátkem rozdělení světa
železnou oponou, zřejmě netuší, že o železné oponě rozdělující
Evropu mluvil jako první v roce 1946 Winston Churchill.

Novinář Pavel Šafr napsal: ,,Česká společnost je zasažená infekcí
bolševismu, která měla v plebejském národě příznivé podmínky růstu.
Rovnostářství, závist, xenofobie a nízký majetkový stav většiny
obyvatelstva vedl už po první světové válce k rozšířenému názoru, že
zemědělskou půdu je možné konfiskovat, a tedy ukradnout. Antiněmecká
hysterie pak Čechy po další válce dovedla k myšlence okradení německých
občanů, čímž byl tak masivně narušen právní pořádek, že následné
znárodňování českého majetku už nepřišlo nikomu divné. Prosovětské a
proruské emoce, touha krást, nedostatek slušnosti a náboženské víry,
absurdní husitská legenda a rozvrat přirozených hodnot. To vše vedlo Čechy
ke komunismu. V roce 1946 volilo komunistickou stranu více než 40 procent
Čechů. Pro ruské okupanty jsme byli nádherné sousto. Sami jsme si v únoru
1948 vlezli na pekáč. Sovětští poradci mohli být s námi spokojeni.“ Je
to správný historický výklad?

Nevím, kdy se narodil pan Šafr, a jsem velmi rád, že nemohu být ani
náznakem považován za jeho učitele. Jinak bych se totiž propadl hanbou nad
hloupostí jeho vývodů. Po první i druhé světové válce ve všech zemích,
které tyto války zasáhly, panovalo přesvědčení, že je nezbytné provést
několik kroků. První z nich byla konfiskace majetku zrádců a poražených
mocností, druhým z nich byla nutnost demokratizace režimů a třetím z nich
požadavek zdanění velkých majetků a přerozdělení národního bohatství
ve prospěch většiny obyvatel.

Pokud by tento nedouk lehce nahlédl do dějin států Evropy po první a po
druhé světové válce, zjistil by stejnou tendenci prakticky u všech národů.
Je logické, že každý národ se snažil v těchto opatřeních navázat na
své nejlepší historické tradice. U nás takovou tradicí bylo a je
husitství. Pouze lokajové a pohrobci vítězů od Bílé hory to samozřejmě
vidí jinak. V Čechách proto logicky přišla republika, všeobecné volební
právo a pozemková reforma, a to bezprostředně po vzniku samostatné měny a
nařízení o nostrifikaci firem. Po druhé světové válce došlo opět
prakticky všude k potrestání kolaborantů a zrádců, k rozsáhlým
znárodněním majetku a k výrazným demokratickým reformám, které dodnes
výrazně zdaňují neproduktivní majetek např. ve Francii a Velké Británii.

Je škoda, že lidé nedotčení znalostí historie jako pan Šafr mohou
vykládat jako seriózní komentáře své nejapné vývody. Pokud by si
přečetl Postupimská ujednání a znal alespoň trochu historii několika
prvních let po roce 1945, ušetřil by si trapnosti, které citujete. Ve
většině vyspělých států poválečné Evropy, bez ohledu na to, kým byly
osvobozeny, výrazně zvítězila levice. Ve Velké Británii labouristé, ve
Francii a Itálii se staly nejsilnějšími komunistické strany. Nešlo tedy
pouze o poválečné Československo (kde mimochodem komunisté získali
zmíněných 40 % pouze v Čechách a na Moravě, na Slovensku vyhrála volby
Demokratická strana).

Prý se ve spojitosti s podporou vlády Andreje Babiše ze strany KSČM vrací
jakýsi Únor 1948. To ale mnozí vaši kolegové z KSČM považují za
totální nesmysl. „I po 70 letech toto téma slouží k šíření
psychologie strachu, že tu snad jsou síly, které usilují o návrat do té
doby. Jako by oligarcha Babiš byl novým Gottwaldem,“ uvedl k tomu váš
kolega, místopředseda KSČM Jiří Dolejš na svém blogu na serveru
Aktuálně.cz. Dolejš má za to, že krajností by se měla jevit spíše SPD,
který kritizuje svobodu pohybu a právo víry odlišných, nežli strašení z
návratu do roku 1948... Má Jiří Dolejš pravdu?

Srovnávat vítězství KSČ v roce 1946, kdy získala přes 40 procent
odevzdaných hlasů, s vítězstvím ANO v loňském roce (necelých 29 procent)
může znamenat jenom jediné. Autor takovéhoto srovnání vůbec netuší, pro
jaký program získávala hlasy KSČ, a s jakým programem šlo do voleb hnutí
ANO.

Populistický pravicový program ANO má nejvíc průniků s programem ODS.
Proto také bezprostředně po volbách nabídnul Andrej Babiš účast ve
vládě právě ODS. Že vyjednává se všemi stranami a dokonce některé z
jejich požadavků zapracovává do připravovaného programu vlády, je pouze
znamením, že se snaží skutečně vyjednávat, a nikoliv převálcovat
ostatní většinou několika málo hlasů.

To nic nemění na faktu, že pro skutečnou levici nepřichází účast na
vládě s pravicovým subjektem v úvahu. Srovnávat politika, který nikdy
nebyl velkým vlastníkem čehokoliv, s druhým nejbohatším mužem ve státě,
vyžaduje velmi bujnou fantazii. Jediné, co je spojuje, lze formulovat jako
schopnost jednoduše, stručně a jasně vyjádřit myšlenku v politickém boji.

Jak již bylo řečeno, rýsuje se pravděpodobná varianta vlády: hnutí ANO s
ČSSD a s podporou KSČM. Jakou odezvu by vyvolal takový kabinet v EU, vyvolal-li
by vůbec nějaký zájem v zahraničí?

Jestli něco v zahraničí vyvolalo zájem, tak to bylo znovuzvolení Miloše
Zemana prezidentem. Pokud jde o sestavování české vlády, zájem v EU je
minimální. Daleko více jsou akcentována témata brexit, sestavování
německé vlády a situace v Polsku. Rád bych ještě opravil nepřesnou
formulaci v otázce. Pokud jsem dobře informován, pak jediná možnost, kterou
připouští KSČM je tolerance, nikoliv podpora případné vlády ANO s ČSSD.

SPD je na tapetě, co se týká výroků v souvislosti s táborem v Letech u
Písku. Šéf SPD zpochybnil oplocení, poslanec Miloslav Rozner uvedl, že to
byl „neexistující pseudokoncentrák“. Předseda Ústavního soudu Pavel
Rychetský v této souvislosti u Moravce pochyboval o tom, jak je možné, že
se člověk jako Tomio Okamura vůbec dostal na post místopředsedy Sněmovny.
Za vážnou situaci považuje to, že „byl parlamentem demokraticky v tajné
volbě zvolen člověk, jehož veřejně prezentované názory jsou skutečně
rasistické, xenofobní, neonacistické, a to nemluvím o populismu a demagogii“.
Jak hodnotit přínos Tomia Okamury pro českou politiku?

Tomio Okamura jasně artikuloval obavy části naší veřejnosti z možného
příchodu velkých skupin migrantů do ČR. Nejde o to, že by naše populace
byla xenofobní, ale vznik ghet ovládaných cizinci v řadě zemí západní
Evropy způsobuje logicky nárůst pravicového populismu. Naši občané na
toto nebezpečí reagovali tím, že hnutí Tomia Okamury získalo výraznou
podporu.

V České republice již máme řadu let skupinu sociálně nepřizpůsobivých
občanů, a proto veřejnost tak citlivě reagovala na mnohdy populistická
vyhlášení nejen Tomia Okamury. Mimochodem, i některá rozhodnutí
Ústavního soudu pod vedením pana Rychetského jsou důvodem takovýchto
reakcí části voličů.

Tomio Okamura tedy tím, že poukázal ne vždy zcela šťastným způsobem na
dané téma, otevřel diskusi týkající se negativních jevů souvisejících
s masovou migrací. Tyto obavy jsou namístě zejména s ohledem na snahu
prosadit některá nová ustanovení ve čtvrté revizi Dublinských nařízení.

Kancléřka Angela Merkelová účastníkům neformálního summitu EU
připomněla, že některé státy z rozpočtu EU čerpají víc, než do něj
přispívají, aby podpořily svůj hospodářský rozvoj – přitom nechtějí
migranty. Evropské unii budou kvůli brexitu chybět peníze a kancléřka
tvrdí, že by mělo být nové přerozdělování finančních příspěvků
jednotlivým státům EU podmíněno přijímáním migrantů uprchlíků,
kterému se zejména Polsko, Maďarsko, Slovensko a Česká republika stále
brání. Jak na to reagovat?

Angela Merkelová pravděpodobně netuší, jaké jsou základní úkoly EU
vymezené v jejích dokumentech a revidované Lisabonskou smlouvou. Je jí tedy
třeba připomenout, že v žádném případě tyto dokumenty neobsahují
závazek přijímání migrantů, ale na několika místech za jeden z cílů
Unie stanovují vyrovnávání hospodářského vývoje v jednotlivých
regionech. Právě z těchto prostředků řadu let čerpaly významné sumy
tzv. nové země Spolkové republiky Německo a teprve v souvislosti s
rozšířením EU o dalších deset států střední Evropy a Pobaltí začaly
tyto prostředky proudit ve velkém do těchto teritorií. Díky přistoupení
těchto nových států to byla zejména Spolková republika Německo, která
získala významné trhy, ze kterých každoročně vyváží zisky ve výši
miliard eur. Bez jakýchkoliv celních bariér tak realizuje kapitál z tzv.
starých členských zemí významné výhody na úkor méně rozvinutých
nových členských zemí EU.

Politické strany se dohadují o tom, jak má vypadat obecné referendum v praxi.
V souvislosti s tím se také debatuje, zda by měli Češi rozhodovat i o
případném vystoupení ČR z EU. „Pokud Česko podlehne blouznivcům
prosazujícím czexit, bude to ekonomická a civilizační katastrofa,“
říká k tomu komentátor Petr Honzejk. Prezident Hospodářské komory
Vladimír Dlouhý předpokládá po czexitu krach firem, propouštění, a to
možná i na desetiletí. Už samotný začátek debaty na toto téma podle
viceprezidenta Svazu průmyslu a dopravy Radka Špicara vyděsil japonské
investory, kterým musel údajně vysvětlovat aktuální politickou situaci.
Nebylo by lepší tuto debatu raději zastavit?

Ne. Domnívám se, že referendum je zkouškou stavu demokracie. Pokud bude
možnost vypsat referendum v co nejširším spektru otázek a zároveň nebudou
stanoveny podmínky, které by jej znemožnily, potom bude na politicích, aby
daleko lépe a srozumitelněji vysvětlovali otázky základní orientace státu.
Trapné výkřiky, které citujete, nejsou ničím podloženy. Výhodou ČR v
očích zahraničních investorů je volný pohyb zboží, služeb, investic a
osob, tedy čtyři svobody v bezprostřední blízkosti cílového trhu
zahraničních investorů. To by se vystoupením ČR z EU nezměnilo.

Japonci, Korejci i investoři z dalších zemí k nám přicházejí ze tří
důvodů. Za prvé blízkost cílového trhu, za druhé kvalifikovaní
pracovníci a za třetí poměrně slušná infrastruktura. To neznamená, že
bych byl spokojen se stavem naší infrastruktury, ale v porovnání s
ostatními zeměmi střední a východní Evropy máme stále komparativní
výhody. Navíc – 30 % obratu zahraničního obchodu ČR je s Německem. To
snad pánové nemyslí vážně, že by Německo vyklidilo takový prostor??

Novinářka Petra Procházková nechce, aby o ní v referendu „rozhodovali
nevzdělanci a tupci, ignoranti s fašistickými sklony a manipulovatelné
mozkové trosky“. Doufá, že nepřipustíme, aby o složitých a odborných
věcech rozhodovali lidé, které to vlastně ani nezajímá a dokážou jen
opakovat tupá laciná hesla o tom, jak nám EU zakazuje to či ono. Co říci k
jejímu názoru?

Paní novinářka se zřejmě považuje za elitu národa, která všechno ví,
všude byla, a proto je schopná daleko lépe rozhodnout, než „nevzdělanci a
tupci, ignoranti...“ Asi by jí daleko lépe vyhovovalo, kdyby místo osmi
milionů voličů rozhodovala jako za starého Rakouska skupina byrokratů kdesi
….. (za ty tečky si můžeme dosadit Prahu, Brusel, nebo jiný pupek světa).
Asi se tedy narodila do jiné doby a doporučil bych jí, aby se dále věnovala
práci v Monarchistické straně, která tyto otázky jistě rozpracovává,
včetně toho, kdo by mohl usednout na český trůn. Hlavně ať už se raději
nevyjadřuje na veřejnosti. Vždyť – co si o ní mohou čtenáři myslet?

Na Slovensku byl zavražděn investigativní novinář Ján Kuciak, který
pracoval pro zpravodajský portál Aktuality.sk. Zemřela i jeho partnerka. Oba
byli zastřeleni. Že jejich smrt souvisí s novinářskou prací Kuciaka, už
potvrdila policie. Novinář Ondřej Kundra na sociální síti poznamenává,
že takto to dopadá, když někdo v legraci hovoří o zabíjení novinářů.
„Chytnout za hlavu by se měli všichni ti, kteří novinářům vyhrožují.
V Česku k jejich likvidaci nabádá například prezident Zeman, a není v tom
rozhodně sám,“ psal na twitteru. Měli by Miloš Zeman a další změnit
přístup k novinářům?

Hlupáci jsou velmi dobře vidět právě v mezních situacích. Jsou schopni ze
špatného vtípku vytvořit světovou aféru a místo zkvalitnění vlastní
práce poplivat kohokoliv, kdo si dovolí je i jen náznakem kritizovat.
Naštěstí většina novinářů má snahu pracovat seriózně a nepodléhat
takovýmto výkřikům do tmy. Vražda člověka, v tomto případě zdá se
profesionálně provedená – oba byli zastřeleni jedním výstřelem –, je
v našich podmínkách velmi neobvyklá a zdá se, že stopy vedou skutečně k
mafii. Pokud kterýkoliv člověk zneužívá vzniklé situace k řešení
vlastních mindráků, je mi ho upřímně líto.

Prezident Zeman v pořadu Týden s prezidentem opět kritizoval Českou televizi.
Vysvětlil, že jedna z cest k řešení spočívá ve dvojím zamítnutí
zprávy o hospodaření, což by následně vedlo k personálním změnám,
které by si sám velice přál. Litoval, že on jako prezident takové změny
nemůže ovlivnit, a rozhodnutí je na poslancích. Do debaty o kvalitě
vysílání se Zeman pustil i v souvislosti se způsobem informování
komentátorů České televize o zlaté jízdě Ester Ledecké v super-G. Je
přijatelné, že se takto prezident k veřejnoprávnímu médiu vyjadřuje?

Prezident není sám, kdo kritizuje nevyvážené zpravodajství České
televize. ČT hospodařící s mnohamiliardovým rozpočtem je významným
fenoménem na českém mediálním trhu. Přestože si ČT všichni platíme, o
jejím hospodaření se veřejnost dozvídá pouze báchorky a nevyváženost
jejího zpravodajství je příslovečná. Miloš Zeman pouze nahlas říká to,
na co milióny koncesionářů už léta nadávají. Zkuste si stěžovat na
nevyvážené zpravodajství u Rady ČT! Pokud dostanete odpověď, jistě se
upřímně zasmějete vlastní naivitě. Bylo by možná docela zajímavé
vidět přehled stížností zaslaných koncesionáři Radě včetně odpovědí
Rady. Možná, že po takové informaci by skutečně došlo k tomu, co popisuje
Miloš Zeman. A rada by padla.

Kritika se poslední dobou nevyhýbá ani Českému rozhlasu. Co podle vás
způsobuje, že nálada vůči veřejnoprávním médiím houstne? Pavel Šafr v
této souvislosti poznamenává, že „lůza se třese na likvidaci České
televize“. Hrozí likvidace veřejnoprávního média a je na místě slovo
lůza?

Pokud je pan Šafr takto silně sebekritický, pak zřejmě ví proč. Já bych
osobně naše novináře za lůzu neoznačoval, i když u některých z nich by
nad neznalostí českého jazyka mé češtinářky zoufaly. Pokud ovšem pan
Šafr označuje nikoliv lidičky jeho ražení, ale širokou veřejnost za lůzu,
potom tím dává najevo, že mu označení „novinář“ nepřísluší.
Zřejmě se minul dobou a asi netuší, že právě jeho výrok přispívá k
negativnímu vztahu části veřejnosti k podobným „novinářům“. Dost
možná se snaží silnými výrazy upozornit na sebe vhodné sponzory. Přeji
mu tuto slávu a je mi líto těch, kteří musí jeho dílka číst.

V komentáři pro MF Dnes kněz Tomáš Halík jednoznačně odmítl, že by se
nějakým způsobem podílel na dopisu odeslaném do Vatikánu, kde kritici
kardinála Dominika Duky žádají neprodlužování jeho mandátu. S dopisem
nemá prý nic společného. To, že se ale kardinála zastal prezident Zeman,
považuje za polibek smrti. Litoval i toho, že dřív si s kardinálem mohli
řadu věcí vyříkat, jenže: „Teď už je trochu pozdě, v potlesku lidí
jako Zeman, Klaus, Mynář, Okamura, Bobošíková, Ringo Čech, čtenářská
obec Parlamentních listů a mnozí další noví fanoušci našeho kardinála
můj hlas jistě zaniká,“ říká Halík. Lze vůbec na jeho slova nějak
reagovat?

Ano, samozřejmě. Z toho, co napsal, je cítit jeho smutek nad tím, že v
dané kauze není on tou hlavní mediální hvězdou. Prostě jde o typického
„skromného služebníka Božího“, který se cítí být mediálně
nedoceněn.

Navzdory hospodářskému růstu řada lidí žije ve velké bídě a v
exekucích. Zároveň se od nás vyváží obrovské množství kapitálu. Čím
to je? Jsme jako národ tak hloupí, že neumíme hospodařit tak, aby nás
neměli v hrsti cizinci? Je to chyba politiků, že naše země i 29 let po „revoluci“
není schopná dohnat „západní země“, naše sousedy, jako je Rakousko,
Německo...?

V roce 1990 vytýčil tehdejší ministr financí cestu české privatizace.
Tato cesta se po roce 1992 plně realizovala s tím, že v samostatné ČR byla
zprivatizována odvětví, u nichž rozhodující úloha státu v zemích
západní Evropy je nezpochybnitelná. Klasickým příkladem je rozprodej
velkých průmyslových podniků, likvidace řady výrobních odvětví,
neexistence českých bank. Dále je to i likvidace progresivního zdanění a
udržování nízké hladiny mezd. V tomto prostředí odchází z naší
republiky 200 až 500 miliard korun zisku každý rok do zahraničí. Neexistuje
ani sektorová daň, ani vyšší zdanění těchto zisků, ani progresivní
zdanění extrémních příjmů. Není se tedy čemu divit...

Naše zákonodárství je natolik děravé, že umožňuje zneužívat i
různých částí sociálního systému a máme zejména v severozápadních
Čechách a na severní Moravě více než sto vyloučených lokalit, v nichž
žije mimo jiné i skupina lidí, kteří již v druhé generaci nepracují.
Financujeme ze státního rozpočtu desítky nevládních neziskových
společností s pochybnými výsledky a s neprůhledným účetnictvím.
Nejedná se o hloupost národa, ale o vychytralost určitých skupin obyvatel,
které systematicky využívají mezer v zákonodárství.

Klasickým příkladem zneužití demokratických procedur jsou vybrané
restituce, zejména do rukou velkých německých rodů. Kapitolou doslova
kriminální jsou tzv. církevní restituce. Na všech těchto podvodech má
zájem a prosadila je a prosazuje relativně úzká skupina lidí, mnohdy za
podpory Ústavního soudu. Není divu, že potom chybějí prostředky na
dostatečný nárůst důchodů a mezd a že se proto odstup od životní
úrovně našich sousedů v Rakousku a v Německu snižuje jen velmi pomalu.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Je to špatné, pane Sobotko. A vy, pane Kalousku, raději ani nekoukejte. Je tu
nejnovější odhad volebních výsledků

Nejnovější průzkum volebních preferencí z dílny společnosti SANEP
ukázal, že hnutí ANO je stále ve vedení, a to i přes ztrátu téměř dvou
procent. Na druhém místě se drží ČSSD, která však na preferencích také
ztratila. Z jejich propadu zřejmě těží KSČM, jejichž preference vzrostly
o procento a půl.

Podle nejnovějšího průzkumu volebních preferencí se na prvním místě
stále drží hnutí ANO ministra financí Andreje Babiše s celkem 22,5 %, a to
i přes to, že jejich preference o 1,8 % klesly. SANEP tento pokles přisuzuje
kauze farmy Čapí hnízdo, která může volební preference strany ovlivňovat
i nadále.

Stejného poklesu volebních preferencí se dočkala i druhá strana v pořadí,
ČSSD, kterou by volilo 19,4 % voličů. Zde za poklesem zřejmě stojí „dlouhodobě
nečitelný postoj premiéra a předsedy sociální demokracie Bohuslava Sobotky
k uprchlické problematice“. Druhá možnost je pak přístup ČSSD k zákonu
o střetu zájmů.

Dění ve dvou nejsilnějších politických stranách současnosti má však
zřejmě za vinu i pokles zájmu o účast ve sněmovních volbách. K
hlasovacím urnám by dorazilo pouze 50,9 % voličů.

Na druhé straně ze situace těží KSČM, která se umístila na třetím
místě s celkem 14,7 %. Získala tak o 1,6 % hlasů více než v únoru.
Mírně si polepšila i opoziční ODS, která se těší přízni 10,9 %
voličů a stává se tak opět nejsilnější pravicovou stranou.

Pětiprocentní hranici potřebnou pro vstup do Sněmovny by pokořila s 5,9 %
také TOP 09, jejíž preference však stabilně klesají s tím, jak se po
odchodu Karla Schwarzenberga z funkce předsedy mění její voličská
základna. Je třeba také přihlédnout k silně prouprchlické rétorice
jejích hlavních představitelů.

Za TOP 09 se umístila KDU-ČSL s 5,7 % hlasů, která od minula ztratila
polovinu procentního bodu. Poslední stranou, která by se ve volbách
umístila v poslaneckých lavicích, je Úsvit – Národní koalice. Ta
nabírá hlasy především na protiuprchlické rétorice, která jí přinesla
5,1 % hlasů. Žádná další strana by hranici pěti procent nepřesáhla.
Nejblíže jí jsou však Svobodní se 4,3 procenta. V případě, že by takto
probíhaly parlamentní volby, hnutí ANO by v nich získalo 53 mandátů, ČSSD
46, KSČM 35. Nejméně, tedy 12 mandátů, by získalo hnutí Úsvit –
Národní koalice.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Tato společnost vám zaplatí 280 tisíc korun měsíčně za to, že budete
odpočívat na plážích

Na internetu se objevila pracovní nabídka, která se neodmítá. Tak je tomu i
v případě cestovní kanceláře Cancun.com, která přišla s něčím
opravdu neobvyklým.

Před pár dny totiž vyhlásila konkurz na pozici "úředníka pro zkušenosti."
Vítěz výběrového řízení se stane tváří webové stránky, ale to je
jen maličkost ve srovnání s tím, co bude náplní jeho práce.

Firma vsadila na filozofii, která vychází z toho, že nejvíce uvěříme
zkušenostem známých či kamarádů. Určitě byste uvěřili více
zkušenosti někoho, kdo byl v dané turistické destinaci, než
nicneříkajícímu prospektu, na kterém je vše až příliš dokonalé.

A přesně to bude náplní práce nového zaměstnance Cancunu. Během šesti
měsíců bude mít možnost porelaxovat ve všech proslulých hotelech v
mexickém městečku Cancún, z nichž bude podávat jakýsi report.

Na webové stránce se bude dělit se zkušenostmi tak, až budete mít pocit,
že jste to všechno zažili na vlastní kůži.

O finanční stránku pracovní dovolené se také nemusíte obávat, firma vám
poskytne měsíční plat ve výši přibližně 11 149 eur (280 tisíc korun
českých), a z toho se již opravdu dá vyžít, registrovat se můžete ZDE.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Šéf České pravice Simkanič: Komunisti jsou pro své voliče jen
kováříčci, kovář je Babiš. Kreatura jménem Kalousek zničila pravici.
Kníže Šláfenberk, strana zvaná Mumie Svobody...

ROZHOVOR Pro podporu Andreje Babiše ze strany prezidenta Miloše Zemana má
předseda neparlamentní politické strany Česká pravice Michal Simkanič
jediné vysvětlení, které prozradil v rozhovoru pro ParlamentníListy.cz. „Asi
existuje něco, za co by se současný pan prezident styděl, a jeho spolupráce
s panem StB Burešem není až tak úplně dobrovolná,“ říká Simkanič. A
nebere si servítky, ani když mluví o majiteli Čapího hnízda, Miroslavu
Kalouskovi, Tomiu Okamurovi nebo Mirku Topolánkovi.

V jakém stavu je podle vás demokracie v Česku? Přiblížili jsme se, nebo
vzdálili tomu, o čem jsme snili po roce 1989?

Podle mého názoru jsme se minimálně deset, možná patnáct let docela
poctivě přibližovali tomu, co jsme asi chtěli, ale posledních deset let se
zřejmě vzdalujeme. A je to čím dál horší a čím dál bolestnější
podívaná na to, co se děje. Na druhou stranu v tuhle chvíli nevím, jestli
máme hovořit o zpochybňování, volby asi byly svobodné, ale začíná
oprávněně narůstat obava, aby ještě i ty další svobodné byly. V
každém případě pro nás – pravicové politiky – jsou základními
hodnotami demokracie, ale také svoboda. A těch svobod nám zcela jistě
začíná opravdu valem ubývat a ta nová vláda, která má přijít,
vyvolává velmi rozporuplné pocity.

Překvapil vás volební výsledek? Považujete sněmovní většinu, která se
od prvních dnů začala v Poslanecké sněmovně – hnutí ANO, SPD a
komunisté – formovat, za ohrožení demokracie a svobody? A co to může
přinést České republice v budoucnu?

Velmi se obávám, že tyhle trendy mohou velmi posilovat. Málokdo je natolik
znalcem historie, aby věděl, že i opravdový nástup nacismu na jaře 1933 se
odehrával až do poslední chvíle téměř podle demokratických pravidel.
Skončilo to tím, že krátce po požáru Říšského sněmu si Bundestag
zdánlivě překvapivě odhlasoval, že pan Adolf už může všechno, že
Bundestag sám sebe odstavuje na vedlejší kolej, a pak už to všechno bylo
jen horší a horší. Dost podobné to bylo u nás o patnáct let později v
roce 1946, kde tehdejší společnost nepochybně nepředpokládala, že volba
komunistů bude tak hrozná a že to bude na čtyřicet let. Naši dědečkové
si mezi sebou vyprávěli, že to potrvá do švestek. A to je velmi
zneklidňující. Mohou hrozit opravdu nepěkné věci, když současný vývoj
bude pokračovat.

Ale situace tehdy byla podstatně jiná. V Německu, stejně jako v celém
světě ve třicátých letech, probíhala hospodářská krize, u nás v roce
1946 byla zase veřejnost zklamána Mnichovem, kdy tehdejší demokracie na
Západě tváří v tvář Hitlerovi hodila Československo přes palubu, takže
lidé se rozhodovali ve světle tehdejších pohnutých událostí a zkušenosti.
To se dá částečně pochopit. Ale jak si vysvětlujete dnes, kdy ekonomika
prosperuje, je nejnižší nezaměstnanost a rostoucí životní úroveň,
svoboda slova, projevu, cestování, že lidé nostalgicky vzpomínají na
minulost a třicet procent z těch, kteří přišli k volbám, podpořilo
bývalého komunistu a spolupracovníka StB Andreje Babiše, který navíc
legalizuje okamurovce a komunisty?

Existuje klasické české pořekadlo, že občas lidé nevědí roupama, co
dělat. Fakt je, že aktuálně ekonomický stav nepochybně je lepší, než
kdy byl. Na druhou stranu právě proto někteří lidé reagují, jak reagují.
Navíc se velmi obávám, že jedním ze světově vyhlášených fenoménů
českého prostředí je notorická závist, to je to, co velmi dlouho bylo
podhoubím bolševických a jiných zrůdných pudů. Ono to dnes může být
trochu podobné a v této prapodivnosti, kdy jedna osoba, o které slovenští
kamarádi říkají, že jsou šťastní, že ji tam už nemají, tady dobývá
pozice a kupuje si čím dál větší vliv. Ale samozřejmě že na tom
volebním výsledku se podílejí i jiné faktory než ty, o kterých se mluví
nejvíc. Toho člověka volí ze třetiny jeho vlastní zaměstnanci a jejich
rodinní příslušníci. Tohle je pochopitelně trochu pod tlakem. Někdo zase
podlehne laciným populistickým trikům. Já jsem od toho pána neslyšel
jedinou konstruktivní větu, ale vykládat, co všechno je špatně, trvale si
hrát na ublíženého, se v Čechách líbí. I když ho osobně považuji za
bezcharakterního sociopata a hlupáka, nicméně za hlupáka s velmi
rozvinutými mocenskými instinkty, ale s velmi schopnými poradci a ti tvoří
výsledek, který vidíme. Částečně bych se trochu zastal té druhé party,
o které byla řeč. Pokud jde o SPD, považuji za nepřijatelnou osobu jejího
šéfa, ale na druhou stranu mám pocit, že v jejích řadách jsou skuteční
vlastenci, lidi, kterým vadí, a přiznám se, že mně to také do určité
míry vadí, že se vytrácejí v našich občanech hrdost a úcta ke své
vlastní zemi, což má jednak důsledky, o kterých jsem mluvil, jednak to
způsobuje, že se vlastenectví bere tak trochu jako nadávka. Přitom je to
vysoká hodnota. Takže nechci úplně SPD jako celek lacině kritizovat, pana
Okamuru samozřejmě ano, to je čistý obchodník, kterému je všechno jedno.
Nemám nejmenší pochyby, že jeho osobním cílem jsou výlučně a pouze
peníze, ale jsem přesvědčen, že v řadách tohoto spolku jsou docela až
úctyhodní lidé. S tou fašistickou nálepkou bych v tomto případě byl
velmi opatrný, myslím, že tomu tak úplně není.

Jaká je podle vás odpovědnost Miloše Zemana jako prezidenta za současnou
vnitropolitickou situaci? Jeho kritici tvrdí, že přispěl velkou měrou k
dalšímu vyvolání závisti a nenávisti, třeba venkova k tzv. pražské
kavárně, k nedůvěře vůči tradičním politikům a svou velkou podporou i
k úspěchu Andreje Babiše? Jak se díváte na to mocenské spojení Miloše
Zemana a Andreje Babiše?

To je na tom pro mne to nejsložitější a nejhůř uchopitelné. Bez mučení
se přiznám, že před pěti lety, když volba prezidenta kulminovala do polohy,
že buď on, nebo jistý Šláfenberk, já si neodpustím tu přezdívku, i já
jsem patřil mezi voliče Miloše Zemana a neměl jsem s tím nejmenší
problém. A z té polistopadové trojky ho pořád považuji za druhého
nejlepšího hned po panu profesoru Klausovi. Ale je pravda, že se v poslední
době dějí podivné věci, některé jsou vysvětlitelné, asi každý dnes
vidí, že pan prezident je starší a starší, na druhou stranu mám pocit,
že je pořád racionální, tím spíš nejsem schopen pochopit jeho podporu
Babiše. O panu ultrašéfovi StB z Čapího hnízda není sporu o tom, že
používal, používá a bude používat praktiky, které se naučil v dobách
svého mládí, je zvyklý mít na každého složku, mít na každého sešitek
atd. Mám jediné vysvětlení, které mi nedělá v hlavě problém, že
existuje něco, za co by se současný pan prezident asi styděl. Možná je to
nějaká prkotina, nemám pocit, že by to byl člověk, který by kradl, lhal
nebo si vymýšlel. Jediné vysvětlení pro mne tedy je, že jeho spolupráce s
panem StB Burešem není až tak úplně dobrovolná, že to není jen strategie
mířící k prezidentské volbě. Nejsem schopen to nijak dokázat, ale je to
jediné, co mi hlava bere.

Tak si vysvětlujete fakt, že kvůli Andreji Babišovi byl prezident podle
ústavních právníků ochoten ohýbat i ústavu?

Ano a doslova v lokajském stylu. To mi absolutně neladí s jeho osobou. To,
že se dnes dopouští výroků, které až zesměšňují ústavu, je
lokajství. A proto si to nedokážu vysvětlit jinak než tím, co jsem řekl.

Litujete dnes, že jste volil Miloše Zemana? A budete ho volit znovu?

Nelituji a volit už ho asi nebudu. To už bych asi nedokázal. Pro mne v tuto
chvíli z té současné dosti tristní sestavy kandidátů je jediná šance,
že to může být trochu jinak a prospěje to posílení svobody a demokracie,
prostě Mirek Topolánek. I při jeho historických omylech, ke kterým se dnes
hlásí. Já jsem s ním spolupracoval v jeho začátcích, měl jsem z něj i
lidsky velmi dobré pocity. Ve chvíli, kdy se stal premiérem, ho asi
uchvátila moc a jiné vlivy. Jeho šance nejsou nulové, ale bude to mít velmi
těžké. Jsem ochoten mu pomáhat, a to všemi způsoby, kterými budu schopen.

Vy jste pravicově zaměřený člověk, ostatně jste předsedou neparlamentní
strany Česká pravice, proto bych se chtěla zeptat na Demokratický blok,
který středopravé strany ODS, TOP 09, KDU-ČSL a STAN vytvořily v
Poslanecké sněmovně jen kvůli volbě orgánů dolní komory. Jak tento krok
hodnotíte?

Já to osobně svým docela blízkým přátelům, kteří tvoří nejvyšší
vedení v ODS, velmi vytýkám, mám od nich ujištění, že to je krátkodobá
záležitost. Považuji to za obrovskou chybu, protože podle mne druhý
největší škůdce hned po panu kapitánu Burešovi je jistý Kalousek, který
velmi poškodil pravicovou politiku. Občas mám pocit, že pan Babiš nemá
lepšího agenta ve svém zdánlivě největším oponentovi. Ten člověk je
morální kreatura, mnohokrát poškodil zájmy pravice a dělá to opakovaně.
Demokratický blok je podle mne obrovská chyba ne snad proto, že vznikl, to se
jakž takž dá pochopit, ale chyba je dopustit, že Kalousek je jakoby šéfem
tohoto bloku. To je hrůzostrašné. Ale věřím, že to je epizoda, které se
všichni chytli a která už velmi brzo nebude pravda. Je to složitější.
Dokonce i v TOP 09 jsou slušní a úctyhodní lidé, jen si opakovaně volí
špatné vedení. Starostové jsou až na výjimky docela úctyhodný subjekt, v
obcích odvádějí chvályhodnou práci. S lidovci je to trochu složitější
a ODS má stále k reálné konzervativní pravici nejblíže a věřím, že i
bude mít. Ale samozřejmě pokud se vyvaruje takovýchto chyb.

Vy si nemyslíte, že by demokratické parlamentní strany měly zvolit nějaký
společný postup i do budoucna, aby nebyly úplně převálcovány ve
sněmovně blokem ANO, okamurovců a komunistů?

Ale to jistě. Obrovský paradox je právě v tom, že sám se dlouhé roky
snažím podílet na nějakých integračních procesech. A vím, jak je to
strašně komplikované, bohužel ze všeho nejvíc před volbami. A paradox je
v tom, a někteří politologové na to oprávněně poukazují, že kdyby byly
bývaly tyto strany takové uskupení udělaly dřív, tak by ten skoro stejný
počet voličů stran Demokratického bloku, jako mělo ANO, neznamenal velmi
malý počet mandátů jako dnes, ale znamenal by skutečnou sílu, skutečnou
protiváhu. Bohužel tak, jak to je, je potvrzením těch paradoxů, které D’Hontův
volební systém skrývá. Když se to, co se má udělat před volbami, udělá
až po volbách, a přiznejme si, tak trochu ze zoufalství, je pozdě. I když
jim samozřejmě fandím s výjimkou těch, které jsem jmenoval. Budu opět
dělat všechno pro to, aby se tyto aktivity odehrály před volbami.
Koneckonců nás za necelý rok čekají zdánlivě málo významné volby do
senátu. Ale on to může být ten poslední pokus, jak tady vůbec zachránit
svobodu a demokracii. Takže uvidíme.

Ale s touto výzvou vytvořit podobný blok přišel před volbami právě vámi
kritizovaný šéf TOP 09 Miroslav Kalousek, a pro společnou spolupráci
demokratických stran se byl ochoten vzdát i své účasti v tomto uskupení.
Ale ODS to tehdy striktně odmítla. A kdyby to udělaly, měly by dnes se
stejným volebním výsledkem osmdesát poslaneckých mandátů, tedy jak jste
sám upozornil, téměř stejně jako hnutí ANO. Neobrátilo se proti ODS a
ČSSD dnes to, co prosadili Václav Klaus a Miloš Zeman v době opoziční
smlouvy, tedy změnu volebního zákona, který je namířen proti malým
stranám a jejich koalicím?

Zapomíná se na to, že úprava volebního zákona byla paskvil. Ale bylo to
myšleno úplně jinak. Dnes tak nenáviděná opoziční smlouva byla
relativně racionální věc, protože tehdy vstoupily do sněmovny prapodivné
subjekty jako Mumie svobody, což je, myslím, docela vtipná přezdívka pro
tehdejší subjekt, a cílem té změny byl většinový systém, což není nic
špatného, ten mají i nejvyspělejší země světa – Spojené státy a
Velká Británie. Jenže tehdy v mých očích velmi zlovolná a velmi
škodlivá aktivita tehdejšího prezidenta Havla způsobila, že tento záměr
byl prostřednictvím tehdejšího Ústavního soudu zcela vykostěn, vznikl z
toho paskvil, ve kterém zůstaly jen nesmysly, které se opravdu obracejí
proti současným politikům. Ale ten primární cíl udělat většinový
systém, který sám o sobě je principiálně zcela v pořádku, se bohužel
nepovedl. A ano, dnes to má bohužel tyto následky. A za druhý problém v
souvislosti se zpětným vnímáním tzv. opoziční smlouvy považuji to, že i
když byl ten záměr v zásadě obhajitelný, už tehdy poměrně velká část
médií k němu byla nepřátelská. Takže to vnímání opoziční smlouvy je
do určité míry výsledkem tehdejší interpretace, která se přenáší do
dneška a veřejnost ji vnímá velmi zkreslenou optikou.

Nic proti většinovému systému, ale problém je, že ústava jasně říká,
že volby do Poslanecké sněmovny se konají na základě poměrného
zastoupení, volby do senátu na základě většinového systému. Ovšem
problémem opoziční smlouvy nebyla jen šance zavést většinový systém i
do voleb do Poslanecké sněmovny, ale i toleranční patent, ve kterém se ODS
zavázala, že nevyvolá, ani se nepřipojí k návrhu na vyslovení nedůvěry
vládě, což dávalo téměř neomezený prostor tehdejšímu premiérovi
Miloši Zemanovi.

Už sám název toleranční patent byl absurdní, protože kdysi dávno to
Josef II. myslel trochu jinak a bylo to o církevních svobodách. Ten název
byl tehdy zneužit a zkreslen.

V příštích dnech bude jmenován premiérem Andrej Babiš, sestaví nejprve
menšinovou vládu, ale i když nezíská ve sněmovně důvěru, má už od
prezidenta jisté, že dostane i druhý pokus, a vzhledem k tomu, že šéfem
sněmovny je Radek Vondráček z hnutí ANO, má velkou šanci i na třetí
pokus. Co se podle vás bude dít?

Do hlavy tohoto pána nevidím a ani bych si to dokonce snad nepřál. Jeho
pudové chování je těžko odhadnutelné, ale třeba překvapí. Já bych
rozhodně neházel do jednoho pytle celý ten konglomerát sedmdesáti osmi
poslanců. Dokonce i tak bych si troufl najít docela úctyhodné lidi, kteří
mají něco v hlavě a kterým bude při tomhle vývoji čím dál tím hůř.
Na druhou stranu mám pocit, že ten první pokus není myšlen úplně vážně,
to ani nemůže být. Není sporu o tom, že ve sněmovně bude sílit nervozita
a že tam budou padat nejrůznější nabídky velmi dobře zobchodovatelné.
Budou se tam dít věci, které by měly iniciovat složité procesy v menších
stranách. Myslím si, že cílem je druhý pokus a že pak ta vláda, která
může vzniknout a asi i vznikne, může přebírat některé totalitní
praktiky z minulosti, a to se mi pochopitelně hluboce nelíbí. Ale obávám se,
že tohle se bude dít.

Nepřipadalo vám paradoxní, že Babiš, který na rozdíl od minulých
sněmovních voleb, kdy ho podpořili mnozí podnikatelé, tentokrát vyhrál
volby díky levicovým voličům, říká se, že vysál voliče komunistům i
sociálním demokratům, ale okamžitě po volbách prohlásil, že programově
nejblíž je mu ODS?

Jedna z radostí, kterou přinesly tyto volby, byl propad šmejdů, kteří se
neštítí používat jako symbol jedno z nejsprostších slov na světě, což
je pro mě cokoli komunistického. Na druhou stranu si to vysvětluji trochu
jednodušeji: protože pamětníci moc dobře vědí, že StB byla vždycky
vyšší level z těchto šmejdů, tak si prostě řekli, proč kováříček,
když to může dostat kovář. Ale je dobré, že komunisti jsou možná na
dobré cestě opustit scénu. To je jedna z mála věcí, která mě těší na
volebním výsledku. V případě sociálních demokratů je to jiné, to je
nepochybně demokratický subjekt, bohužel čím dál tragičtěji vedený, tam
je mi toho výsledku lidsky líto, navíc pro demokracii jako celek je to škoda.
Stejně jako Sparta potřebuje Slavii, v regulérní demokracii, až se
konečně vrátíme k politické politice a ke skutečným hodnotám, pak
sociální demokracie bude mít opět skutečné místo v regulérním
politickém systému.

V ODS se dnes objevují dva naprosto odlišné názory. Jeden názor, který
zatím převládá, že by ODS neměla vstupovat do vlády s hnutím, jehož
představitel byl obviněn z dotačního podvodu, prosadil EET a další
občanskými demokraty kritizované zákony, navíc to slíbila před volbami
svým voličům. A vedle toho druhý, pragmatičtější názor, který říká,
že je potřeba zabránit spolupráci hnutí ANO, okamurovců a komunistů,
takže je třeba raději s nějakými podmínkami přistoupit na vládní
spolupráci s Andrejem Babišem. Jaký názor je vám bližší?

Říká se mi to nerado, ale oba ty zdánlivě protichůdné názory jsou
správné. A v tom je obrovský problém. Ono je to opravdu tak, že zdánlivá
iniciativa, za kterou nevidím nic jiného než prostou matematiku, říká, že
jakákoli jiná dvoučlenná koalice v současném rozložení sněmovny není
možná než těchto 103 – ANO a ODS. Takže ze strany pána z Čapího
hnízda bych na tom nic nehledal. Ale u ODS je to opravdu strašně složité.
Ono nejde jen o nějaké bránění bolševikům, jde o to, že kdyby se ODS
sebeobětovala, jinak se to nedá nazvat, asi by vznikly nejmenší škody v tom
bohužel nepochybně čtyřletém období, které před sebou máme. Ale stalo
by se to doslova za cenu sebeobětování. ODS by to jako celek nepřežila. Na
druhou stranu, když se to nestane, zůstane ODS oprávněná hrdost, na kterou
má nárok, ale hrozí jí marginalizace v opozici, což ne všichni voliči
udýchají. To je něco jako schizofrenní stav a myslím si, že
nadcházející kongres ODS bude vzhledem k tomu, že tohle je velký vnitřní
problém, velmi složitý, jak to vyřeší. Ale kdybych to měl s určitou
znalostí poměrů tipnout, tak myslím, že dnes ve straně převáží pojmy
jako hrdost a čest a že ODS do vlády s Babišem nepůjde.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Média: Novinářka z Fox News se uchází o post Trumpovy tiskové mluvčí

Televizní moderátorka a politická analytička z Fox News Monica Crowleyová
je jednou z uchazeček o post tiskové mluvčí zvoleného prezidenta USA
Donalda Trumpa, informuje televizní stanice ve svém mikrobloggu na Twitteru.

Crowleyová se stala druhou kandidátkou do této funkce. Dříve se už v
médiích objevila informace o další kandidátce do této funkce —
rozhlasové komentátorce a politické analytičce Lauře Ingrahamové. Sama
Ingrahamová tuto informaci potvrdila.

Podle údajů zdroje Hill byla Ingrahamová asistentkou a poradkyní v
předvolební Trumpově kampani, pomáhala mu připravovat se na debaty. Je
rovněž známo, že koncem 80.let byla Ingrahamová speechwriterem (sestavitelem
textů projevů) v administrativě Ronalda Reagana pro poradce ve vnitřní
politice. Rozhlasová moderátorka má dva syny, oba byli adoptováni v Rusku.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Pro rok 2018 vědci předpovídají ohromný nárůst mega-zemětřesení díky
zpomalení rotace planety

Vědci varovali, že během roku 2018 dojde po celé planetě k ohromnému
nárůstu smrtonosných zemětřesení. Ti si totiž myslí, že zpomalení
rotace Země, by mohlo vyvolat mega-otřesy schopné zabít desítky a stovky
tisíc lidí.

Theguardian.com hlásí: Ač jsou takové fluktuace rychlosti zemské rotace
maličké – kdy změny délky dne jsou v milisekundách – tak by stejně
mohly mít důsledky v uvolnění ohromných množstvích podzemní energie, jak
oni tvrdí.

Vazbu mezi rotací Země a seismickou aktivitou vytáhl minulý měsíc odborný
článek od Rogera Bilhama z University of Colorady v Boulder a od Rebeccy
Bendick z University of Montana v Missoula prezentovaný na výročním
shromáždění Americké geologické společnosti.

„Korelace mezi rotací Země a zemětřesnou aktivitou je velice silná a
naznačuje, že příští rok dojde k nárůstu počtů intenzivních
zemětřesení,“ řekl Bilham minulý týden Observer.

Bilham s Bendick se ve své studii podívali na zemětřesení s magnitudou 7 a
vyšší, k nimž došlo od roku 1900. „Mohutná zemětřesení se
zaznamenávají už více než století, a to nám dává dobrou evidenci pro
naši studii,“ řekl Bilham.

Zjistili pět období, kdy docházelo k významně vyšším počtům ohromných
zemětřesení v porovnání s jinými časy. „V těchto obdobích docházelo
k 25 až 30 ohromným zemětřesením ročně,“ řekl Bilham. „Ve zbytku
času byl průměrný počet kolem 15 velkých zemětřesení ročně.“

Tito výzkumníci tedy hledali korelace mezi těmito obdobími intenzivní
seismické aktivity a dalšími faktory, a zjistili, že když se mírně
zpomalí zemská rotace, tak pak přijdou období nárůstu počtů
zemětřesení. „Rotace Země se mírně mění – o milisekundy za den
během nějaké doby – a atomové hodiny to velice přesně změří,“ řekl
Bilham.

Bilham s Bendick zjistili, že docházelo k asi pětiletým obdobím, kdy se
rotace Země v takové míře zpomalila během minulého jeden a půl století
několikrát. Kriticky důležité je to, že po těchto obdobích přišla
období, kdy počet intenzivních zemětřesení narostl.

„Funguje to férově,“ řekl Bilham. „Země nám nabízí pět let
dopředu upozornění o budoucích zemětřeseních.“

Tato vazba je teď zvláště důležitá, protože zemská rotace začala s
jedním ze svých periodických zpomalení před více než čtyřmi roky. „Závěr
z toho je jasný,“ řekl Bilham. „Příští rok bychom měli zažít
významný nárůst počtu zemětřesení. Letos jsme to měli poklidné. Zatím
jsme měli jen asi šest velkých zemětřesení. Od roku 2018 by jich snadno
už mohlo být 20.“

Přesně není dosud jasné, jak je délka dne se těmi zemětřeseními
provázána, ač vědci mají podezření, že mírné změny v chování
zemské kůry by tento jev mohly způsobovat.

Navíc je těžké předpovědět, kde tato dodatečná zemětřesení propuknou,
ač Bilham říká, že zjistili, že většina mohutných zemětřesení v
reakci na tyto změny délky dne se zjevně objevuje kolem rovníku. V
tropických oblastech Země žije asi jedna miliarda lidí.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Pilot-sebevrah Lubitz v dopise lékaři si stěžoval na ztrátu zraku

V dopise před smrtí pilot německé letecké společnosti Germanwings Andreas
Lubitz, který havaroval letadlo s 149 lidmi na palubě, napsal svému
ošetřujícímu lékaři, že stále více slepne a nemůže spát, a také o
tom, že si sám zvýšil dávky léků. Text dopisu uveřejnil v sobotu tabloid
BILD.

Koncem března 2015 Airbus A320 německé letecké společnosti Germanwings
ztroskotal na jihovýchodě Francie. Všichni cestující a posádka — celkem
150 lidí — zahynuli. Záznam z objevených „černých skříněk" ukazuje,
že katastrofa byla výsledkem úmyslného jednání druhého pilota — občana
Německa Andrease Lubitze.

Tabloid BILD uvádí text elektronického dopisu, který pilot odeslal několik
dní před tragedií jednomu z lékařů.

„Beru dva týdny Mirtazapin (silné antidepresivum — pon.red.), ale
dávkování po 15 mg nemělo efekt a já jsem ho zvýšil na 30 mg. Při tomto
dávkování jsem se stal neklidnějším, někdy mám záchvat paniky v
souvislosti se zrakem. Bohužel spánek se s Martizapin nezlepšil, bývají
noci, kdy vůbec nemůžu usnout", píše Lubitz.

Podle slov pilota je porucha zraku spojena s tím, že „bílé už se nezdá
bílým, a je třeba silné osvětlení k tomu, abych alespoň něco viděl".

„Potřebuji, nehledě na těžkou situaci, dosáhnout delšího spánku a
snížení stresu. Bude to složité, protože zrak je silně poškozen (je
porušeno přijímání výraznosti a kontrastu). Používám naučenou techniku
(progresivní uvolňování svalů), která mi naposled pomohla. Ale to už
bohužel nestačí", píše Lubitz.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Hill: Obama přesvědčil Clintonovou přiznat porážku ve volbách

Prezident USA Barack Obama ve volební noci zavolal Hillary Clintonové, která
v té době byla kandidátkou Demokratické strany na prezidenta, aby ji
přesvědčil přiznat svoji porážku, uvádí vydání Hill.

„Musíte si přiznat porážku," řekl Obama v rozhovoru s Clintonovou v době,
kdy hlavní pomocníci Clintonové čekali na výsledky hlasování v
klíčových státech Michigan, Wisconsin a Pensylvánie. Poté, co se v 1,30
EST (9:30 MSK) objevila prognóza agentury Associated Press o vítězství
republikána Donalda Trumpa v Pensylvánii, kde se očekávalo vítězství
Clintonové, zavolala bývalá ministryně zahraničí Trampovi.

„Proběhlo mnoho jednání o státech Michigan a Wisconsin, také o tom,
jestli mohou čísla převrátit (pozn. výsledky)," uvádí list slova jednoho
ze zdrojů. Podle něj Clintonová Trumpovi volat nemusela, protože konečná
čísla ukazovala rovnost kandidátů.

Ve dvou z těchto tří států, Pensylvánie a Wisconsin, zvolený prezident
republikán Donald Trump porazil Clintonovou jen o vlásek a obdržel celkem 30
volebních hlasů.

Kandidátka na amerického prezidenta Strany zelených Jill Stein předložila
petici volební komisi Wisconsinu o přepočítání hlasů. Ona sama neusiluje
o vítězství v žádném z těchto států, ale chce přispět k
přesnějšímu výsledku. Jak oznámil právní poradce kandidátky Mark Elias,
předvolební štáb Hillary Clintonové se zúčastní přepočtu hlasů v
americkém státu Wisconsin.

Choices:
- ne
- ano


Question:
MO Británie poradilo Trumpovi, aby nejednal s Ruskem jako rovný s rovným

Zvolený prezident USA Donald Trump by se měl vydat po cestě konfrontace s
Ruskem, a Británie to od nové americké administrativy očekává, prohlásil
britský ministr obrany Michael Fallon.

„Měl by se dělat rozdíl mezi předvolební rétorikou a tím, co se dělá
v praxi. V praxi se každá americká administrativa vždycky nacházela ve
stavu konfrontace s Ruskem. Netvrdíme, že není třeba vést s Ruskem dialog,
nemělo by se s ním ale jednat tak, jak je obvyklé, jako s rovnocenným
partnerem," řekl Fallon v interview pro rozhlasovou stanici BBC.

Podle jeho slov nemá Británie strach z toho, že by mohla zůstat v izolaci,
když bude pokračovat v kursu na konfrontaci s Ruskem. Ministr dodal, že
nedávné rozhodnutí o rozmístění 150 britských vojáků v Polsku bylo
součástí plánu čelit pokusu Ruska „testovat NATO".

„Musíme ukázat, že NATO je obranná aliance a je připravená bránit své
zranitelné členy, mimo jiné na východním křídle, především pak Polsko
a pobaltské země," dodal britský ministr obrany.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Kurdské milice YPG nejsou teroristickou organizací. Arabista se zastal Čechů
zadržených Turky kvůli údajnému terorismu

Arabista z Rádia Svobodná Evropa – Rádio Svoboda Petr Kubálek v
pátečních Událostech, komentářích České televize hodnotil situaci dvou
Čechů zadržených v Turecku, kteří jsou podezřelí z podpory terorismu.
Markéta Všelichová a Miroslav Farkas se rozhodli pomoci Kurdům v boji s
Islámským státem, jenže podle turecké strany patří k teroristům jak
bojovníci Islámského státu, tak kurdští bojovníci z milic YPG.

Češi, kteří teď čekají na soud v turecké vazbě za to, že pomáhali
Kurdům v boji proti Islámskému státu, údajně prošli výcvikem v
německých speciálních silách a ve francouzské legii. Kdy se mohou dostat
na svobodu? A dostanou se vůbec na svobodu s přihlédnutím k faktu, že
Turecko po zmaření pokusu o puč teď všem měří výrazně přísnějším
metrem?

Nepovažoval bych tzv. Jednotky obrany lidu (YPG) za teroristickou organizaci,
nevyužívají civilní oběti k prosazení svých cílů. Nepoužívají
výbuchy jedinců ve skupině osob. Tato metoda byla použita jen jednou, a to
proti bojovníkům z Islámského státu. YPG se zavázala respektovat
Ženevské konvence, nedopouštět se sexuálního násilí na ženách,
deklarují, že neverbují do bojů mladistvé, což v současné syrské válce
zní skoro jako zjevení,“ konstatoval Petr Kubálek.

Dnes už prý Kurdové usilují především o svobodu jednotlivce a svobodu
žen, ale také o maximální možnou autonomii na místních úrovních, což
není totéž jako volání po nezávislosti.

Pokud jde o to, co motivuje lidi ze Západu pomáhat Kurdům, podle Kubálka to
může být více okolností. Jednu skupinu tvoří podle odborníka např.
mladí lidé, kteří pomoc Kurdům přirovnávají k pomoci španělské
republikánské vládě ve 30. letech minulého století proti autoritářskému
generálovi Frankovi. Kurdům ale pomáhají např. i vysloužilí veteráni ze
západních zemí.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Autobus, který dostal smyk na náledí, se virtuózně vyhnul protijedoucímu
autu (VIDEO)

Ve skotském Edinburghu se řidič autobusu virtuózně vyhnul srážce s autem,
které vjelo do protisměru kvůli náledí. Oznámil to portál The Scottish
Sun.

Řidič auta, které bylo zaparkováno nedaleko místa incidentu, ho natočil na
video. Je vidět, jak se řidič auta pokouší vyjet z krajnice na silnici. To
se mu ale nedaří, auto se dostává do smyku a sjíždí do protisměru. V tom
okamžiku se tam objeví dvoupatrový autobus, který auto virtuózně
objíždí.

Jen díky mistrovství řidiče autobusu nedošlo k čelní srážce.

Skotsko je nyní stejně jako jiné evropské země zasypáno sněhem. V
souvislosti s tím se zvýšil počet dopravních nehod několikanásobně.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Plačící ČT, pomatený Schwarzenberg. Zdeňka Zbořila po zvolení Trumpa
rozesmála představa o Stropnickém a neunikl ani Václav Moravec

ROZJEZD ZDEŇKA ZBOŘILA Vítězstvím Donalda Trumpa v prezidentských volbách
nevypukne ve Spojených státech světová revoluce, nerozloží se tamní
ministerstvo zahraničí, nezanikne Pentagon, ani CIA sama sebe nerozpustí, jak
by se mohlo zdát z truchlivých reakcí u nás i ve světě. Politolog Zdeněk
Zbořil upozorňuje, že nový prezident přece nebyl zvolen jen Američany,
kterým nerozumíme, jak se nás snaží přesvědčit Madeleine Albrightová.
Komentuje také Junckerova i Halíkova pohrdlivá slova na adresu čerstvě
zvolené hlavy USA včetně plechové populistické tlamy.

Zvolení Donalda Trumpa 45. prezidentem Spojených států zaskočilo i bývalou
ministryni zahraničí této světové velmoci Madeleine Albrightovou. Šéfka
americké diplomacie ve druhém funkčním období Billa Clintona zavítala hned
dva dny po volbách do Prahy a při besedě se studenty Univerzity Karlovy
přiznala, že nerozumí tomu, proč se to stalo, protože Hillary Clintonová
byla nejpřipravenější člověk na to stát se prezidentem a opravdu to
uměla. „Myslím, že svět neskončil, ale věci se budou vyvíjet trochu
jinak. To, co se děje teď, jsme nepředvídali. Mysleli jsme, že Brexit se u
nás stát nemůže,“ pronesla před studenty. Vysvětlení hledala v tom, že
se lidé báli, a když se lidé bojí, tak podle ní dělají něco jiného,
než si člověk myslí, že budou dělat, tedy že nezvolí Trumpa prezidentem.

Otřesení byli i lidé z okolí prvního českého prezidenta Václava Havla, s
nímž si pražská rodačka vždy tak notovala. Exministr zahraničí Karel
Schwarzenberg nyní očekává ve světě politické zemětřesení. „Svět,
jak ho známe, skončil,“ komentoval na Twitteru výsledky voleb bývalý
český velvyslanec v USA a ředitel Knihovny Václava Havla Michael Žantovský,
jenž debatu s Albrightovou na půdě UK moderoval. „Michael Žantovský
mluvil o světě, který skončil ještě dřív, než se setkal s Madeleine, a
zřejmě dřív, než od ní dostal noty. Ale polibek, který ji dal ve slavné
velké stodevítce, dnes myslím v čísle 116, na Filozofické fakultě byl
upřímný. Avšak hlavní účinkující, pozvaná mimo jiné i k 17. listopadu,
aby pomáhala zachránit demokracii v České republice, přiletěla nějak
příliš brzy. Hned jak skončily volby a možná ještě dřív, protože se
jako mnoho jejích demokratických kolegů zmýlila ve svých očekáváních,“
uvádí pro ParlamentníListy.cz Zdeněk Zbořil.

V USA ke světové revoluci nedojde a Hermanova „teta“ asi nepřijede

Myslí si, že ani prohlášení Karla Schwarzenberga a jeho poplašná zpráva
o „politickém zemětřesení“ není hodna jeho funkce předsedy
Zahraničního výboru Poslanecké sněmovny, jeho věku a diplomatických
zkušeností nejen jeho, ale celého jeho slavného rodu. „Snad tuto
pomatenost způsobila jen ona zklamaná očekávání nebo dokonce, jak se dnes
žertuje, zklamání z toho, že ´Hermanova teta sedmnáctého nepřijede´,
ačkoli přijela, anebo vědí oba víc než my tady dole. Třeba že v USA
začne ´světová revoluce´, nebo se rozloží State Department, zanikne
Pentagon a sama sebe rozpustí CIA. Já si myslím, že k tomu nedojde, ani
kdyby se Kremlin Watch a Evropským hodnotám nepodařilo najít všechny
Putinovy agenty v Praze nebo dokonce i ve Středočeském kraji,“ utahuje si
politolog z těch, pro něž je Trumpovo zvolení téměř životní tragédií.

Očekává se, že nástupce Baracka Obamy v Bílém domě by mohl změnit
vztahy USA s Ruskou federací. Ovšem není vůbec jisté, jakým směrem by to
mělo být. Mezi republikány, jejichž kandidátem byl, je mnoho těch, co by
vůči Rusku byli co nejtvrdší. Na druhou stranu Trump před volbami
prohlásil, že by USA měly uznat ruskou anexi Krymu, pokud by to vedlo k
lepším vztahům s Moskvou a silnější spolupráci v boji proti teroristům z
Islámského státu. Už po svém zvolení navíc Donald Trump přiznal, že
jeho pohled na situaci v Sýrii se velmi odlišuje od názoru mnoha jiných
lidí. „Pokud bojujete proti Sýrii, když ta bojuje s IS, tak pomáháte
Islámskému státu,“ vysvětlil budoucí prezident a dodal, že je načase
přestat bojovat proti Rusku a Sýrii, a přiklání se k ukončení podpory „umírněné“
syrské opozice.

O americké zahraniční politice nerozhoduje vždy jen prezident

„Představa, že americký prezident autoritativně rozhoduje o americké
zahraniční politice, je přece jen naivní. Má sice pověstný prst na
spoušti Armagedonu, ale ´válka proti terorismu´ mu brání dělat něco bez
souhlasu Pentagonu a CIA. Také svůj vztah k Ruské federaci nebo Čínské
lidové republice si nebuduje jen v Bílém domě obklopen svými příbuznými.
Jako pragmatik ví, že Spojené státy se nemohou neustále konfrontovat s
třeba jen regionálními velmocemi a nemůže příliš spoléhat na Evropskou
unii, jejíž nevolené elity ho nemají rády. Zejména na vztahu nového
prezidenta a NATO uvidíme, jak dlouho vydrží předvolební sliby, protože si
nedělejme iluze, Donald Trump bude umět zapomínat stejně rychle, jako
zapomínají ti ´demokraticky zvolení´ na celém světě,“ poznamenává
Zdeněk Zbořil.

Rozhodnutí amerických voličů by mohlo mít dopad i na Českou republiku,
protože oživilo otázku vybudování protiraketové obrany u nás a v Polsku.
Lidé z Trumpova okolí totiž na toto téma během kampaně několikrát
zavedli řeč, ať už to byl bývalý starosta New Yorku Rudy Giuliani nebo
viceprezident Mike Pence. Mohli bychom se tak vrátit do dob, kdy česká
společnost za Topolánkovy vlády intenzívně prožívala možnost výstavby
amerického radaru v Brdech, který by byl součástí takzvaného jaderného
deštníku, a toto téma štěpilo jak politickou scénu, tak veřejnost. „Bylo.
by vzrušující, kdyby pan ministr obrany Stropnický a jeho příbuzní
Zelení, kteří se tak snažili vytvořit z Brd zelenou oázu uprostřed
České republiky, ji teď museli likvidovat a zřizovat na stejném místě ´vojenský
prostor´,“ poukazuje politolog, že tentokrát by v ostrém střetu byli i
otec a syn Stropničtí.

Kdyby se generálové dohodli, radaru v Brdech by žádní politici nezabránili

Přiznává, že neví, jak to bylo za první republiky, ale za okupace, po roce
1945 a dokonce ani po 1989 se nikdo nikoho neptal, zejména těch místních,
zda chtějí, nebo nechtějí vojáky s jakoukoli výzbrojí na území asi 50
km od Prahy. „A kdyby se američtí generálové nebo i s těmi ostatními v
NATO rozhodli, neznám v České republice politickou sílu, která by jim v tom
mohla, nebo dokonce chtěla zabránit. A Česká televize by jistě byla první,
která by nám sdělila, že si to všichni budeme rádi muset nechat líbit.
Nechtěl bych ale strašit, tak jako republikáni strašili světovou a jadernou
válkou, byla to rétorika, která měla oslabit demokratického prezidenta a
kdo ví, kde ti neukojení američtí generálové budou chtít a v jakém
rozsahu začít. Ty zastaralé moderní zbraně už není možné někomu prodat
nebo předat, ty lze jedině ´spotřebovat´. A plánovačů, jak to udělat,
je v Americe, dá se říct, skoro nadbytek,“ říká pro ParlamentníListy.cz
Zdeněk Zbořil.

Hned první noc po volbách obsadily tisíce Newyorčanů ulice Manhattanu a
skandovaly hesla zaměřená proti Donaldu Trumpovi, v sobotu vyšly do ulic New
Yorku, Chicaga a Los Angeles opět desetitisíce Američanů, podle nichž
budoucí prezident ohrožuje jejich občanská a lidská práva. „Nejen naše,
ale i některá americká média ucítila příležitost se zase jednou na
nějaké dramatické události přiživit. Někdy se sice zmýlila a ukazovala
před domy Donalda Trumpa shluky lidí taktak tisícové. A pokud se zdají
čtyři tisíce lidí v New Yorku početnou demonstrací, pak je jen přání
otcem myšlenky. Zajímavé by bylo zjistit, kolik těch protestujících a
zejména ´mladých´ volilo a kolik jich na to pro ´různá jiná
zaměstnání a zábavy´ zapomnělo,“ upozorňuje politický analytik.

Trump nebyl zvolen jen Američany, kterým dle Albrightové nerozumíme

V té souvislosti si všímá „hnutí za odtržení“ na západním
pobřeží, o kterém některé politické fikce o zániku USA, sepsané a
vydané už v 70. letech minulého století, předpokládaly, že bude centrem
revoluce. „Tehdy se sice mluvilo jen o ´liberálech a negrech ve Washingtonu´,
kteří mají být smeteni, ale nenávist, když se jí naučíme, si svůj cíl
najde snadno a kdekoli. Vzhledem k současnému výkladu americké ústavy je
sice nemožné uspořádat referendum o vystoupení ze svazku USA, ale kdyby
přišla pomoc ze zahraničí, třeba od nás, z Evropské unie, kde máme
Donalda Trumpa ještě méně rádi než někteří Američané, mohlo by. se to
třeba podařit. ´Zelení mužíčci´ z EU, inspirovaní Kyjevem, by mohli
dobýt třeba Los Angeles, někoho na nějakém náměstí zastřelit a ve
Washingtonu by se mohli začít zamýšlet, jak to udělat s autonomií
španělsky mluvících Američanů. Také členové Evropského parlamentu by
tam mohli obhlédnout situaci a informovat nás, jak je to tam na Západě s tou
svobodou a demokracií doopravdy,“ bere Zdeněk Zbořil protesty proti
Trumpovi s velkou nadsázkou.

Ve volební kampani dával republikánský kandidát najevo, že se bude mnohem
víc než jeho předchůdci zajímat o samotné Spojené státy a především
jeho obyvatele ze zchudlých průmyslových oblastí než o dění v daleké
cizině. Proto se s napětím čeká nejen na to, jaké vztahy hodlá nastolit
vůči Ruské federaci, ale i Čínské lidové republice. „Donald Trump
přece nebyl zvolen jen ´Američany, kterým nerozumíme´, jak se nás snaží
přesvědčit Madeleine Albrightová. Už během předvolební kampaně testoval
a vybíral své potenciální spolupracovníky. Je ale také pravda, že i ve
Spojených státech jsou předvolební sliby pěna dní,“ připomíná
politický analytik.

S kritikou se ozval Juncker, co zná střední a východní Evropu jen z letadla

„A pokud jde o ČLR a Ruskou federaci, tak to je vysoká úroveň americké
zahraniční politiky, o níž nerozhoduje dalajláma, ale sbory expertů a
praktiků, kteří jednak vymýšlejí, jednak ji dělají. A často se také
neumějí dohodnout. A navíc, k avantýrám jednoho ministra, respektive
státního tajemníka, sice čas od času dochází, ale obvykle to znamená
konec jeho politické kariéry a odchod na nějakou méně významnou univerzitu.
Vztah ke zmíněným velmocem a vlastně k celé tichomořské oblasti je
natolik vážný, vždyť se o něm mluví a píše skoro třicet let, že se o
něm nelze rozhodnout v několika dnech, týdnech, měsících, ani kdyby
americkému prezidentovi radil u nás nejpopulárnější think tank,
podporovaný českým ministrem zahraničí i Českou televizí,“ tvrdí
Zdeněk Zbořil.

Nad vítězstvím Donalda Trumpa nejásaly evropské politické špičky, ale
většinou své pocity zahalily do diplomatického vyjádření. To předseda
Evropské komise Jean-Claude Juncker si nebral servítky, když prohlásil, že
Donald Trump je hrozbou pro vztahy mezi Evropou a Amerikou. „Budeme muset
zvoleného prezidenta naučit, co to Evropa je a jak funguje,“ řekl Juncker.
s tím, že Američané obvykle o Evropu nejeví žádný zájem. „Myslím,
že ztratíme dva roky, než Trump podnikne poznávací zájezd po světě,
který nezná,“ dodal s tím, že názory vítěze prezidentských voleb. na
světový obchod, klimatickou politiku či bezpečnost Západu vyvolávají
pochybnosti. „Možná že nový americký prezident toho ví o Evropě a Rusku
víc, než si Jean-Claude Juncker, který zná střední a východní Evropu, s
prominutím, jen z rychlíku a možná jen z letadla, myslí,“ míní
politolog.

Od nového prezidenta se čeká politika proti přebujelému sociálnímu státu

„Toto veleznámé prohlášení pana předsedy Evropské komise je velkou
směsí arogance, velkohubosti a ignorance člověka, neschopného sebereflexe a
uzavřeného do evropského akvária většinou stejně, nebo hodně podobně
smýšlejících osob. Ten člověk si snad vůbec neuvědomuje, že nemá jen
´dělat politiku´, ale i reprezentovat myšlenku evropské integrace, které
během posledních dvou let zasazuje ránu za ranou. Hlavně si za svého
působení v čele Evropské komise vytvořil nepřátele hned v několika
zemích, a dokonce i v institucích Evropské unie, kde mu jsou dnes loajální
i evropští byrokrati jen do výše svých platů. Možná že ani netuší,
jak mnoho lidí v Evropě si myslí, že ´kdyby byl včera odešel, už by
dávno bylo pozdě´,“ komentuje Zdeněk Zbořil jeden z mnoha Junckerových
neomalených výroků.

Zazněly už také komentáře, že zvolení Donalda Trumpa americkým
prezidentem by mohlo podpořit evropské politiky, jako jsou nizozemský Geert
Wilders, rakouský Norbert Hofer či předsedkyně Národní fronty Marine Le
Penová, jíž dokonce průzkumy přičítají vítězství v prvním kole
prezidentských voleb ve Francii na jaře příštího roku. „Určitě by to
takový efekt mohlo mít. Nikdo si sice nedovoluje tvrdit, jakou nový americký
prezident bude dělat politiku, ale domnívají se, že, jak řekl exprezident
Sarkozy v sobotu ve francouzské televizi, bude jistě proti přebujelému
sociálnímu státu, na úkor těch, kteří nechtějí pracovat. To je ovšem
jen francouzská nebo možná i rakouská verze nikoli Trumpova volebního
programu, ale jeho hesel,“ upozorňuje politolog.

Halíkova plechová populistická tlama se stala hlavou Spojených států

„Například heslo Amerika First je populárnější než povídačky v
televizních diskusích a jistě je v evropských zemích zamýšleno jako
zbraň proti zdivočelé Evropské unii. Ve Francii se hodně mluví o
vítězství Marine Le Penové, ale jen v prvním kole. Proti ní budou stát
hned tři kandidáti, kteří jistě nebudou na hlavu poraženi a jejich voliči
budou v druhém kole pro Marine těžkými soupeři. Zda existuje přímá
spojitost mezi Trumpových zvolením americkým prezidentem a evropskými
politiky, kterým jsme si zvykli nerozumně nadávat do ´populistů´, nechci
takto rychle rozhodnout. Ale určitě jim a jejich voličům přidalo na
sebevědomí a odvaze postavit se rozhodněji než dosud proti tomu, co
považují ve svých zemích za zlořád,“ konstatuje pro ParlamentníListy.cz
Zdeněk Zbořil.

Pro české obdivovatele Spojených států se zvolením Donalda Trumpa zhroutil
svět, což moderátoři, zpravodajové i redaktoři České televize a její
tradiční hosté v mimořádném středečním vysílání pod názvem
Americká volební noc skoro oplakali. Nebude pro ně snadné vyrovnat se s tím,
jakého prezidenta si zvolila země, k níž vždy tak nekriticky vzhlíželi.
Mezi ty, kteří měli pro čerstvě zvolenou hlavu státu vždy jen slova
pohrdání, patří i teolog Tomáš Halík, jenž po jednom návratu z USA pro
Český rozhlas označil Trumpa za plechovou populistickou tlamu. „Už ty
první reakce Michaela Žantovského, Karla Schwarzenberga, pana Marjanoviče a
hned několika účinkujících v České televizi, které máme tak rádi,
zněly jako to shakespearovské ´Hvězdy, domluvil jsem s vámi´,“ poukazuje
politický analytik.

Heslo o prezidentovi, který není můj, známe z pražských demonstrací

Tak trochu „prokoktané“ mu také připadlo už zmíněné vystoupení
Madeleine Albrightové na půdě Filozofické fakulty Univerzity Karlovy, které
bylo původně zcela jistě zamýšleno jako oslava Hillary Clintonové. „To
soudím alespoň podle toho, co jsme mohli vidět v televizním záznamu. Ale
neobávám se, že by se někdo odvážil zeptat těch, co tak pohrdlivě o
Donaldu Trumpovi mluvili, zda jejich výroky, včetně těch
nejvulgárnějších, nevyvolávají odpor k nim samotným. Stejně jako ta
arogance amerických médií a dokonce i to heslo ´Trump není můj prezident!´
– tak dobře nám známé z pražských demonstrací – snižuje úroveň
jejich dobré-nedobré pověsti, která už možná dávno před touto
událostí nebyla vysoká. Jen si to nechtěli přiznat, zejména ti, kteří od
roku 2001 žili ve vatě České televize,“ podotýká Zdeněk Zbořil.

Svou pozornost poté obrací k domácímu dění, z něhož největší
pozornost poutalo rozhodnutí premiéra Bohuslava Sobotky nahradit ministra
zdravotnictví Svatopluka Němečka ředitelem motolské nemocnice Miloslavem
Ludvíkem a Jiřího Dienstbiera poslancem Janem Chvojkou. „Nejsem schopný,
snad kromě pana Diestbiera, posoudit schopnosti a způsobilost odvolaných i
jmenovaných. Předpokládám, že jde o pokus před volebním sjezdem ČSSD na
jaře 2017 nějak upravit poměry ve straně, a částečně i na vládní
úrovni. To, že si Bohuslav Sobotka ´chce upevnit pozici´, jak toto jeho
rozhodnutí charakterizují někteří komentátoři, je nic neříkající.
Proč by neměl? Zejména když volby do krajských zastupitelstev a části
Senátu nedopadly dobře. A záleží jen a jen na předvídavosti pana Sobotky,
zda se mu to podaří,“ domnívá se politolog.

Němeček byl v minovém poli české politiky, s Dienstbierem to bylo lehčí

Proti Němečkovu odvolání se v ČSSD objevily i nesouhlasné reakce, protože
ministr zdravotnictví podle spolustraníků nepracoval špatně, svou agendu
zvládal. Navíc prý jeho odvolání bude vodou na mlýn Andreji Babišovi,
který už tři roky poukazuje na to, že ministr svůj resort neřídí a že
se nechová transparentně. To Jiřího Dienstbiera nikdo nehájil, a tak se do
toho pustil sám. „V ministerské ruské ruletě po mém odvolání volají
pučisté z Lán Tejc a Zimola + pražská mafie – pračka peněz Poche a
podvodník Březina. Nová krev?“ napsal na twitter. Prezident Miloš Zeman v
neděli vyjádřil s návrhy předsedy vlády souhlas s tím, že se sejde s
ministrem zdravotnictví Svatoplukem Němečkem, aby mu poděkoval za vykonanou
práci, a poté přijme jeho nástupce Miloslava Ludvíka. Přijme také
kandidáta na ministra pro legislativu Jana Chvojku, o jeho předchůdci nepadlo
ani slovo.

„Ministerstvo zdravotnictví je opravdu jakési minové pole české politiky.
Je to zřejmé nejen z pohledu na kapitoly státního rozpočtu, které se
tohoto rezortu týkají, ale i z neuvěřitelného počtu šéfů rezortu,
které si od roku 1990 už ani nepamatujeme. O jeho záludnosti svědčí i
různé skandály spojené s financováním zdravotnictví obecně a některých
nemocnic zvlášť. A také až příliš velký počet lékařů aktivních v
politice na celostátní i krajské úrovni. Pokud bych si mohl dovolit mluvit o
panu Němečkovi na základě jeho mediálních vystoupení, řekl bych, že
působil jako pracovitý odborník, který se dostal do sporu s ministrem
financí a nedokázal, nebo nemohl se s ním dohodnout. A pokud se premiér
musel rozhodnout mezi Andrejem Babišem a ministrem zdravotnictví, nemohl
jednat jinak. S Jiřím Dienstbierem to bylo zřejmě jednodušší,“ tuší
Zdeněk Zbořil.

O Horáčkovi nevypovídá nic, jestli je pravicový, ale s kým se kamarádí

V Otázkách Václava Moravce uvedl premiér Bohuslav Sobotka, že kdyby měla
ČSSD vybírat ve druhém kole prezidentské volby mezi Milošem Zemanem a
Michalem Horáčkem, podpořila by hodnotově bližšího kandidáta, a tím
není Horáček. Podle něj je prý Miloš Zeman v řadě ohledů stále
blízký sociální demokracii. Připomněl také, že sociální demokracie
podpořila nynějšího prezidenta ve druhém kole historicky první přímé
volby proti Karlu Schwarzenbergovi. Ještě dodal, že záleží na hodnotové
orientaci kandidáta a Michal Horáček se profiluje spíše jako pravicový
kandidát. Těžko říci, komu z voličů chtěl zatím jediný oficiálně
ohlášený kandidát na prezidenta imponovat tím, když se pochlubil, že si
vsadil sto tisíc korun na vítězství Hillary Clintonové.

„Nemusíme se s panem Sobotkou přít, zda je pan Horáček pravicový, nebo
levicový kandidát. To o něm nic nevypovídá. Také by mohl být
středo-pravicový, nebo středo-levicový. Lepší by bylo, kdybychom třeba
věděli, že je katolík a kamarádí se s Tomášem Halíkem, kardinály Dukou
nebo Vlkem, anebo evangelík a má blízko k rodině Michaela Kocába. Takhle je
to pravý-levý jen nadávka, nebo pochvala. Vyberme si, co chceme. Samozřejmě
je snadné říci o bývalém předsedovi ČSSD, že je tak nějak ´levicový´,
a tak trochu naznačit, že spolu skoro dobře vycházejí. Nic to nestojí a
některým lidem se to docela dobře poslouchá. A pokud jde o těch prohraných
sto tisíc, pan Horáček je hráč a sázkař a peníze na to má. Možná že
mu to dokonce v zemi, kde se ročně prosází okolo sta miliard, přidá na
popularitě, sice takové polosvětské, ale přece jen popularitě,“
poznamenává Zdeněk Zbořil.

Blamáže ČT Moravec nevidí, stejně jako Němcová břevno v oku svém

V OVM došlo v souvislosti s prezidentskými volbami ve Spojených státech i na
Miloše Zemana, který podpořil Donalda Trumpa před volbami a po volbách jeho
zvolení uvítal. Zmiňoval se jeho útok na velvyslance USA Andrewa Schapira,
že se nezúčastnil oslav státního svátku na Hradě. Brzy se však ukázalo,
že neříkal pravdu. Prezident se následně omluvil s tím, že dostal
špatnou informaci od hradního protokolu. Václav Moravec k tomu podotkl, že
to není zdaleka první přešlap spolupracovníků Miloše Zemana. „Koluje
vtip, že se Kancelář prezidenta republiky přejmenuje na Amatéry s.r.o.
Máme si na to zvyknout?“ ptal se moderátor. Podle Miroslavy Němcové,
která byla spolu s premiérem hostem první hodiny vysílání, bychom si na to
zvykat neměli, protože informace v těchto přešlapech pronikají i za
hranice. Podobné přešlapy Hradu je podle jejího názoru nutné kritizovat.

„Ten přímý přenos z Vladislavského sálu jsem sledoval. Pan velvyslanec
Schapiro seděl trochu dál, vzadu, a zdálo se mi, že ani neseděl mezi členy
diplomatického sboru. Kamera ČT jej zaznamenala, dokonce i s jeho chlapeckým
úsměvem. Docela dobře rozumím tomu, že po mediálním běsnění, kdo na
Hrad přijde, nebo nepřijde, si někdo z protokolu neuvědomil, že hosté
nebyli všichni na svých místech. Možná, že když už v Otázkách nebyl
pan prezident, mohla se paní Němcová také zeptat, jak to bylo při podobné
události předloni, kdy se České televizi deset minut nedařilo nastartovat a
nasvítit. Možná to tentokrát zvládli bezchybně, ale na co všechno nemusí
Protokol Kanceláře prezidenta republiky myslet, když se k Hradu blíží
Česká televize. Konečně i paní Němcové bychom mohli připomenout její
protokolární účinkování v Akci Rath a biblické: ´Nehledej brvy v oku
druhého, nevidíš-li břevna v oku svém´,“ doporučuje Zdeněk Zbořil.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Finský premiér pokládá dialog s Ruskem za důležitý

Finský premiér Juha Sipilä prohlásil, že dialog s Ruskem je důležitý, a
pozval svého ruského kolegu Dmitrije Medveděva na návštěvu, informuje
finská televizní a rozhlasová společnost Yle.

Podle slov finského premiéra udržuje zachování mezinárodních vztahů,
mimo jiné i s Ruskem, stabilitu ve světě.

„Závažnost dialogu s Ruskem si uvědomují i na úrovni celé Evropské unie
a váží si naší role v této oblasti. Kontakty mezi lidmi jsou zárukou
stabilních vztahů s naším sousedem. Proto vítáme ekonomickou spolupráci v
těch oblastech, kterých se nedotkly sankce, i to, že k nám začíná
přijíždět stále víc ruských turistů," řekl finský premiér na
zasedání rady strany Centr, jejíž je předsedou.

Juha Sipilä zdůraznil, že v nejbližších týdnech se dialog mezi oběma
zeměmi rozšíří. Pozval do Finska svého ruského kolegu Dmitrije Medveděva,
informuje televizní a rozhlasová společnost, přičemž nevylučuje, že
schůzka se může uskutečnit ještě před Novým rokem ve městě Oulu.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Kreml slíbil, že ochrání ruská média před útoky ze Západu

Moskva má v úmyslu odpovědět na útoky Západu na ruské sdělovací
prostředky. V úterý 29. listopadu to prohlásil tikový mluvčí ruského
prezidenta Dmitrij Peskov, informuje zpravodaj Lenty.ru.

„Nesporně se tak stane", řekl oficiální mluvčí Kremlu, když odpovídal
na příslušnou otázku. „Samozřejmě, že vyvolávají obavy pokusy omezit
právo auditoria v některých západních zemích na přístup k alternativním
informacím ve srovnání s tím, co jim je předkládáno jako jediný zdroj
pravdy," zdůraznil prezidentův mluvčí.

Kromě toho podotkl, že je to v rozporu s celkovým chápáním demokracie a
svobody slova.

Rezoluci Evropského parlamentu o boji s ruskou propagandou odsoudili v Turecku
a Srbsku.

Choices:
- ne
- ano


Question:
V Oděse rozbili protestující hlavu veliteli policie

Velitel oděské policie Dmitrij Golovin byl zraněn při potyčce s
protestujícími proti kácení stromů v zanedbaném Letním divadle, uvádí
místní redakce Dumskaja.

Kolem Letního divadla se shromáždilo okolo 200 aktivistů, lidé stále
přicházejí, uvádí redakce. Na místo akce přijel ředitel společnosti
Soling, které v prosinci minulého roku předali k pronájmu toto území,
popovídal si s lidmi a odjel.

„Aktivisté odstranili bránu Letního divadla. Šéf oděské policie Dmitrij
Golovin se pokusil uklidnit výtržníky, ale ti ho začali napadat. Pracovníci
policie se vedoucího zastali. Proběhlo několik potyček s ochránci práv,"
píše se ve sdělení.

Tvrdí se, že Golovinovi rozbili hlavu.

Policisté zablokovali protestující na území divadla, poté začala
hromadná rvačka aktivistů a ochránců práv.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Rusnokova vláda, Babišova vláda. Už dvě vlády z vůle prezidenta.
Nebezpečný trend, varoval v ČT Marek Benda

Marek Benda (ODS), předseda ústavně-právního výboru PS ČR, byl hostem
Interview ČT24 a s moderátorkou Světlanou Witowskou diskutoval například o
pozvání předsedy ODS Petra Fialy k jednání s Babišem. Podle Bendy se
názor ODS nezmění. „Řekli jsme to před volbami, řekli jsme to po
volbách, je to levicový subjekt,“ pronesl poslanec na adresu hnutí ANO.

Předseda ODS Petr Fiala dostal od premiéra v demisi Andreje Babiše (ANO)
pozvánku k jednání o vládní spolupráci. Podle Bendy jde Petr Fiala na
jednání za účelem si Babiše vyslechnout. Podle Bendy se postoj ODS
nezmění. „Vyčká, co bude řečeno, pak si to půjde zkonzultovat,“ uvedl
a současně připomněl, že hnutí ANO kandidovalo s levicovým programem a
chová se jako levicová strana. A to je pro ODS zásadní problém. Benda
současně připouští, že nepředpokládá, že by hnutí ANO udělalo
kotrmelec a obrátilo svoje programové ideje o 180 stupňů. ODS je podle něj
v tomto kompaktní. „Řekli jsme to před volbami, řekli jsme to po volbách,
je to levicový subjekt,“ pronesl Benda na adresu hnutí ANO.

Při čistě teoretické představě, že by ODS byla ve vládě, Benda jasně
neodpovídá, jaké ministry by preferoval. V tomto ohledu spíše připomíná
některé zásadní programové priority strany jako například deregulace,
celkové snížení byrokracie nebo školství. S tím by pak ruku v ruce šly
preference odpovídajících resortů. „Změnit přístup k lidem, občanům a
nekonečnou byrokracii, která se na nás valí,“ vyjmenovává Benda změny,
které jsou z jeho pohledu pro tuto zemi stěžejní.

Kromě toho upozorňuje na jiné hrozby. Připomíná, že od zvolení Miloše
Zemana máme druhou vládu, která vychází čistě z vůle prezidenta. „To
je nebezpečný trend,“ varuje poslanec s tím, že připomíná Rusnokovu a
Babišovu vládu.

Pokud by prezident v tomto ohledu dlouhodobě nekonal, budeme se muset obrátit
na Ústavní soud, myslí si Benda. „Není možné se tvářit, že vládu bez
důvěry můžu nechat libovolně dlouho vládnout,“ uvádí a připomíná
fakt, že mnohé parlamentní demokratické strany deklarovaly, že jsou ochotny
sestavit vládu, ve které nebudou trestně stíhaní lidé.

A co říká Marek Benda na scénář předčasných voleb? „Já se voleb
nikdy nebojím,“ odpověděl na dotaz, zda nemá strach, že v případě
předčasných voleb by hnutí ANO získalo většinu hlasů a mohlo vládnout
samo. K variantě předčasných voleb se nepříklání. Podle něj je
zodpovědností politiků se nějakým způsobem dohodnout.

Vláda v demisi bude projednávat novelu zákona o protikuřáckém zákonu. „Není
to brzo,“ kontruje Benda skutečnosti, že zákon před nedávnou dobou
vstoupil v platnost a již nyní by se měl novelizovat. „Ukazuje se, že
dopady jsou škodlivé,“ tvrdí a odkazuje se na názor většiny společnosti,
která podle jeho slov považuje zákon za špatný. Ve skutečnosti by měl
zákon fungovat tak, že budou zřizovány kuřárny v restauracích, divadlech,
kinech a dalších kulturních zařízeních a na sportovištích.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Německý prezident vyzval k pozastavení eurointegrace

Prezident SRN Joachim Gauck v interview pro list Die Welt prohlásil, že
evropská integrace postupovala příliš rychlým tempem, v důsledku čehož
„zdaleka ne všichni“ Německu stačili.

„Mnohé lidi trápí uvědomění si toho, že náš svět se mění v
jednotný organismus", tvrdí politik.

„Musíme udělat pauzu a zamyslet se nad tím, jaké cíle před námi stojí,
a jakým tempem budeme postupovat dál", prohlásil německý politik. Vyslovil
se přitom proti „desuverenizaci" evropských států: „To, co se může
dělat na národní úrovni, musí tam také zůstat".

Gauck je přesvědčen, že myšlenka evropské jednoty ještě žije, další
urychlení integračních procesů však může udělat kříž nad
nejambicióznějším projektem Západní polokoule.

Choices:
- ne
- ano