Question:
Mám strach. Saša Uhlová promluvila k volbám ve Francii

Rakousko i Francie žijí prezidentskými volbami. Zatímco ve Vídni se budou
konat již za týden a včera proběhla další televizní debata mezi oběma
kandidáty, ve Francii zase včera zvítězil ve stranických primárkách
konzervativec François Fillon.

Kandidát rakouských Svobodných (FPÖ) Norbert Hofer a nezávislý kandidát a
bývalý šéf zelených Alexander Van der Bellen se utkali v televizní diskuzi
opět po týdnu. Za vítěze minulé debaty byl obecně považován Hofer a
podle většiny on-line anket si vedl lépe i tentokrát. Například v deníku
Heute hodnotilo včerejší vystoupení Hofera pozitivněji 73 % hlasujících,
zatímco Van der Bellen uspěl jen u asi 20 % z nich. Podle průzkumu však bude
samotné hlasování velmi těsné.

Oba prezidentští kandidáti se dle očekávání střetli zejména v tématu
Evropské unie a migrace. Van der Bellen obvinil Hofera z toho, že chce
Rakousko dostat pryč z Evropské unie. „ FPÖ si pohrává s vystoupením
Rakouska z EU již téměř dvacet let. Mnozí evropští politici se obávají,
že by nyní mohli s pomocí laviny pravicového populismu přejít od slov k
činům,“ kontroval Van der Bellen v průběhu televizní debaty vysílané
soukromou televizí ATV.

Hofer sice často kritizuje Evropskou unii, ale nikdy nehovořil přímo o „oexitu“
a tyto své postoje zopakoval i ve včerejší debatě. „To jen média
zbytečně přehánějí. Já jsem přece nikdy o vystoupení Rakouska z EU
nemluvil. Jen jsem vždy opakoval, že si přeji pozitivnější vývoj EU,“
vyvracel Hofer obvinění svého rivala a pustil se také do kritiky Německa a
imigrační politiky kancléřky Angely Merkelové, která z jeho pohledu „způsobila
Evropě vážné škody“.

Zatímco Van der Bellen zdůrazňoval nutnost rozvíjet přátelské vztahy s
Německem, Hofer slíbil, že bude usilovat o další sbližování se
středoevropskými a východoevropskými zeměmi, včetně Ruska. V tomto ohledu
by si mohl v případě svého vítězství porozumět nejenom s vůdkyní
francouzské Národní fronty Marine Le Penovou, ale i s jejím hlavním rivalem
Fillonem, který se stal po včerejším jasném vítězství v primárkách
kandidátem pravice.

Fillon se rovněž staví pro užší spolupráci s Ruskem a volá po zrušení
sankcí. Vedle toho by jej s Hoferem spojovaly i kritické názory na ideologii
multikulturalismu. Podle aktuálních průzkumů přitom levicoví kandidáti ve
Francii voliče příliš netáhnou, takže by se ve 2. kole mohla Le Penová
utkat právě s Fillonem. Levicová aktivistka Saša Uhlová dnes na svém
facebookovém profilu konstatovala, že „pokud se nestane zázrak, může to
Marine Le Penová vyhrát“.

„Pokud proti ní bude v druhém kole François Fillon, neumím si představit,
že ho půjde francouzská levice volit. A sama nevím, zda bych k volbám šla.
Asi spíš ne, protože se neumím rozhodnout, která varianta je horší. Ráno
jsem telefonovala s několika francouzskými přáteli, kteří počítali, že
v druhém kole podpoří se skřípěním zubů Alaina Juppého, ale teď budou
možná stát před mnohem horší volbou. Říkali, že reakční síly jsou ve
Francii mnohem silnější, než si mysleli. Nemám žádnou pointu, mám zase
trochu strach,“ popisuje Uhlová své niterné pocity.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Zeman ve fabrice: Budu zkoušet samopal a srdečně na to zvu všechny
novináře

„Nečekejte ode mě žádný dlouhý projev. Budu rád reagovat na vaše
otázky. Demokracie je diskuse, nikoliv monolog, říkával už Tomáš Garrigue
Masaryk,“ zmínil úvodem setkání se zaměstnanci ve společnosti HIT OFFICE,
s. r. o. v Teplicích prezident Miloš Zeman.

„Dozvěděl jsem se, že tady máte průměrnou mzdu 22 tisíc měsíčně,“
řekl také Zeman. Když hala zahučela, řekl průpovídku s kuřetem – kdy,
když jeden obědvá kuře a druhý hladoví, statisticky má každý polovinu
kuřete.

Největším koníčkem jsou pro Zemana knížky. „Naštěstí mám dost
specializovanou zálibu v knihách, což jsou historické knihy či životopisy.
A i v tomto segmentu se čas od času objeví nějaký nový svazek,“ zmínil
Zeman, že čte půlhodinu před spaním. V současné době čte Henryho
Kissingera. Rád má také pěší turistiku. „A jednou za rok vesluju na
svém nafukovacím člunu na rybníce na Vysočině,“ zmínil.

„Budete znovu kandidovat na prezidenta?“ zněla tradiční otázka. „Svoje
rozhodnutí řeknu začátkem března příštího roku,“ neřekl ani zde
Zeman více.

Následovala i otázka na intervence ČNB vůči české koruně. „Mnou
nedávno jmenovaný guvernér Jiří Rusnok uvedl, že intervence ČNB skončí
v září příštího roku. Předpokládám, že plus minus tomu tak skutečně
bude. Pokud jde o tržní kurs, který se ustálí na tržní hladině, tak to
bych odhadoval někde kolem 25–25,5. Dnes je to 27–27,5,“ sdělil Zeman.
Znehodnocená měna je podle něj jako polštář. „A když odpočíváte na
polštáři, většinou méně pracujete,“ zmínil. A co euro v České
republice? „V nejbližší době určitě ne. Dokud je v eurozóně Řecko,
tak by vstup do eurozóny znamenal, že bychom jako čeští daňoví
poplatníci museli platit řecké dluhy. Pokud buď Řecko zreformuje svoji
ekonomiku, nebo vystoupí z eurozóny, tak si myslím, že by nám zavedení
eura prospělo,“ řekla hlava státu.

„Srdečně zvu přítomné novináře,“ řekl Zeman k svému
nadcházejícímu programu v Ústeckém kraji. Jeho věta se týkala zkoušky
samopalů, které se má v pátek zúčastnit.

Zeman se také vyjádřil k současnosti v Česku po listopadu 1989. „Revoluce
přinesla víc pozitivního než negativního. Je tady svoboda cestování. Je
tady možnost získávání informací. Neexistuje cenzura. Je tady možnost,
aby si člověk ve svobodných volbách vybral strany, kterým důvěřuje.
Můžeme samozřejmě také najít celou řadu nedostatků – korupci,
byrokracii, tunelování. Ale jsme tu od toho, abychom si vybírali takové
politiky, kteří proti té korupci a tunelování budou bojovat. A ne takové
politiky, kteří by byli součástí korupce a tunelování, nebudu jmenovat,
ale jako například ti s krabicí od vína,“ rýpl si do exhejtmana
Středočeského kraje Davida Ratha (ČSSD).

„Nemám nic proti spolupráci s Tureckem na ekonomické úrovni. Ale to
neznamená, že by mělo být i součástí politických struktur EU,“
odvětil Zeman na otázku, zda by byl pro vstup Turecka do EU. V té souvislosti
se Zeman vyjádřil k muslimským migrantům, proti kterým vystupuje. Jak sám
dodal, nemá nic proti ukrajinským, vietnamským či slovenským migrantům.

Poslední otázka se týkala valorizace důchodů. „Valorizace důchodů by
měla znamenat částku 333 korun měsíčně. A to je zákon, a ten platí pro
každého,“ objasnil Zeman, který se závěrem podepsal do pamětní knihy.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Ženám, které donutili sundat si hidžáb, zaplatí 180 tisíc dolarů

Tři muslimky dostanou celkem 180 000 dolarů kvůli tomu, že byly donuceny
sundat si své hidžáby při fotografování pro policejní databázi.

Tří soudní kauzy byly řešeny před federálním soudem Brooklynu. Každá
ze tří žen dostane 60 000 dolarů.

Podobný případ se odehrál již v roce 2012, když byla mladá dívka
zatčena po rvačce se dvěma dalšími dívkami, které o ní podle jejích
slov šířily pomluvy.

Žena byla dopravena do policejního oddělení, kde ji donutili sundat si
hidžáb. Muslimka odmítla, proto ji měli poslat do izolovaného pokoje, kde
by policistka měla udělat fotografii pro policejní bázi. Podle pravidel v
této místnosti nesmí být muži.

Policie ale nedokázala uspokojit náboženské potřeby dívky. Vysvětlili to
tím, že nemají mezi kolegy žádnou ženu a fotoaparát je pevně namontován
na určitém místě.

Dívka tvrdila, že důstojník udělal její fotografii bez hidžábu a vyvolal
v ní pocit nahoty. Musela stát bez islámského oblečení 20 minut.

Další dvě žaloby byly podány v letech 2015 a 2016. Tehdy byla situace
podobná.

Již v březnu 2015 policie vydala nařízení, měnící politiku vůči lidem,
kteří nosí pokrývky hlavy. Nyní má být v případě zatčení nabídnuta
alternativa, a to fotografování v uzavřené místnosti důstojníkem
stejného pohlaví.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Zdroj: Fronta an-Nusra opustila pozice nedaleko od Idlibu

Ozbrojenci organizace Fronta an-Nusrá (zakázaná v RF) opustili své pozice na
jih od Idlibu po útocích ruského letectva a syrského letectva, informoval
agenturu Sputnik vlastní zdroj.

V noci na 27. února damašského času (01.00 msk) v Sýrii oficiálně
vstoupil v platnost režim zastavení palby. Dohody o příměří bylo
dosaženo 22. února během konzultací Ruska a USA. Tato dohoda se ovšem
nevztahuje na organizace zakázané v Rusku Islámský stát a Frontu an-Nusra a
další organizace, které byly označeny za teroristické rozhodnutím Rady
bezpečnosti OSN.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Co se to děje? 120 zemí z celého světa shromažďuje svá vojska a média o
tom mlčí...

Proč se shromažďuje vojenská technika armád všch zemí světa a média o
tom nemluví?

Ve videu níže najdete několik titulků novinových článků, které hovoří
o shromažďování vojsk, a to až ve 120 zemích světa. Ovšem v USA a
většině tisku Evropy o tom nejsou žádné zprávy.

Blízký východ je připraven kdykoliv odpálit svou časovanou bombu. Navíc
nezapomínejte, že ISIS je CIA pod falešnou vlajkou. Jaký z toho může
vzniknout děj, podělte se s námi o názory v komentáři níže.

Kontextová reklama Sklik

Komentáře:

Choices:
- ne
- ano


Question:
Soud odmítl další volební stížnosti, celkový počet stoupl na 77

Nejvyšší správní soud dnes odmítl 18 stížností souvisejících se
sněmovními volbami. Důvody jsou nepřípustnost, neodstraněné vady či
opožděnost. Další dva podněty soud odložil bez vyřízení, protože
nešlo o řádné stížnosti. Celkový počet podnětů po sněmovních
volbách stoupl na 77, před čtyřmi lety jich bylo 42. Novinářům to
oznámila mluvčí soudu Sylva Dostálová.

Tři z 18 stížností soud dnes odmítl pro jejich nepřípustnost, protože se
navrhovatelé domáhali vyslovení neplatnosti celých voleb, což zákon
neumožňuje.

„Ve věci pod sp.zn. Vol 13/2017 žádal navrhovatel vyslovení neplatnosti
celých voleb, protože podle něj byl bez svého vědomí a souhlasu zapsán na
kandidátní listinu podanou politickým hnutím SPORTOVCI pro volby do
Poslanecké sněmovny ve Zlínském kraji,“ popsal předseda volebního
senátu Tomáš Langášek. Další podnět soud odmítl pro neoprávněnost
navrhovatele, jenž zpochybňoval volbu kandidáta v jiném volebním kraji,
než sám hlasoval. Šest stížností mělo vady, které pisatelé ani po
výzvě volebního senátu neodstranili. Další stěžovatelé nestihli své
podněty doručit soudu v zákonné lhůtě. Už v úterý volební senát deset
stížností odmítl, dalších osm odložil bez projednání. K rozhodnutí tak
zbývají ještě necelé čtyři desítky podnětů, soud chce o všech
rozhodnout pokud možno před první schůzí Sněmovny, kterou prezident svolal
na 20. listopadu. Volby vyhrálo s velkým náskokem hnutí ANO před ODS a
Piráty. Do Sněmovny se dostali ještě zástupci SPD, KSČM, ČSSD, KDU-ČSL,
TOP 09 a STAN. : Psali jsme: : : : : Ohavnost. Žaloba má šanci, řekl
advokát Sokol k případu „Zeman má rakovinu a natáhne bačkory“ : : : :
Hospodářská komora a Institut pro politiku a společnost zvou na debatu
Čínské investice v ČR : : : : Paroubek: Sprosťáctvím proti Zemanovi : : :
: O Zemanovi promluvila nejen Vondráčková, ale i další zpěvačka. Podle
not kavárny nejela. Ani když mluvila o roce 68

Choices:
- ne
- ano


Question:
Ředitel Národní galerie Fajt žaloval prezidenta. Neuspěl

Ředitel Národní galerie Jiří Fajt neuspěl s žalobou na nečinnost
prezidenta Miloše Zemana, který ho loni v květnu nejmenoval profesorem.
Dnešní rozsudek je pravomocný, lze proti němu pouze podat kasační
stížnost k Nejvyššímu správnímu soudu.

„Žalovaný (Zeman) nebyl ve věci nečinný,“ konstatovala předsedkyně
senátu pražského městského soudu Ivanka Havlíková.

Zeman nepodepsal Fajtův jmenovací dekret společně s dekretem fyzika Ivana
Ošťádala z Univerzity Karlovy a Jana Eichlera z Vysoké školy ekonomické.
Zdůvodnil to jejich vážnými prohřešky z minulosti. Kunsthistorikovi
Fajtovi vyčítá údajnou snahu o dohodu s bankou, aby část jejího
sponzorského daru sloužila jako příspěvek k Fajtovu ředitelskému platu.
Fajt označil prezidentovy argumenty za nepravdivé a manipulativní. K jeho
správní žalobě se připojila Karlova univerzita, kde Fajt vyučuje.

S obdobnou žalobou na Zemana před časem neuspěl Ošťádal. Podle
tehdejšího rozhodnutí pražského městského soudu prezident vytýkanou
nečinnost napravil, když odeslal ministryni školství dopis s informací, že
se muže rozhodl nejmenovat.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Soud potvrdil přípustnost vydání Nikulina do USA kvůli hackerství

Pražský vrchní soud dnes potvrdil přípustnost vydání Rusa Jevgenije
Nikulina do Spojených států. USA muže viní z hackerství. O jeho extradici
usiluje také Moskva, kam je vydání podle dřívějšího soudního
rozhodnutí rovněž možné. Konečné slovo bude mít český ministr
spravedlnosti, který může rozhodnout i o tom, že Nikulina nevydá nikam.

„Účelem řízení o vydání není hodnotit důkazy v tom směru, zda se
vyžádaný (Nikulin) skutečně dopustil trestné činnosti,“ upozornil
předseda soudního senátu Karel Šemík. Podle něj nejsou dány žádné
důvody pro nepřípustnost Nikulinova vydání do Spojených států.

Třicetiletého Rusa zadržela loni v říjnu česká policie na základě
amerického zatykače. USA Nikulina viní z devíti různých skutků z let 2012
až 2013, mimo jiné z útoku na profesní síť Linkedin. Soudce dnes shrnul,
že údajné skutky jsou trestné i podle českého práva a že nejde o činy,
které by měly politickou povahu – jejich motivem byl zisk. Zmínil i velký
rozsah údajné trestné činnosti a vysokou výši škody, kterou Nikulin podle
USA způsobil. Moskva už dříve uvedla, že udělá vše pro to, aby vydání
do USA zabránila. O Nikulinovu extradici Rusko požádalo ve stejný den jako
Spojené státy, a to na základě zatykače kvůli internetové krádeži z
roku 2009 v řádu desítek tisíc korun. V USA Nikulinovi hrozí vyšší trest,
podle jeho právníka po sečtení sazeb za jednotlivé skutky až 54 let.
Státní zástupkyně se oproti tomu domnívá, že by tam mohl dostat
maximálně 12 až 14 let odnětí svobody, s čímž se po doplnění
dokazování dokumenty zaslanými z USA ztotožnil i soud. Uvedl, že tresty za
jednotlivé činy se ve Spojených státech obvykle vykonávají souběžně, ne
po sobě. V Česku by Rusovi hrozilo nanejvýš desetileté vězení. Pokud bude
mít ministr pochybnosti o správnosti pravomocného rozhodnutí soudu, může
požádat Nejvyšší soud o přezkum. : Psali jsme: : : : : Jan Campbell: O
čem se píše, ale málo (10) : : : : Aleš Rozehnal: Ministr Pelikán zřejmě
vyjednáváním s Fajádem porušil zákon : : : : Pardubická nemocnice:
Dětské chirurgii se vrátilo kouzlo. Získala novou výzdobu : : : : Olomouc:
Strom rozzářil náměstí, začaly vánoční trhy

Choices:
- ne
- ano


Question:
Turecko bude mít opět co vysvětlovat. Odhalené dokumenty teroristů
dokazují svědectví o dodávkách ropy do Turecka

Na webových stránkách televizního kanálu RT byly uveřejněny dokumenty IS
(v Rusku zakázán) a výpovědi jeho zajatých teroristů o ropném odvětví
islamistů a o exportu ropy do sousedního Turecka.

Natáčecí skupina RT, která pracovala na dokumentárním vyšetřování, se
nacházela na služební cestě v syrském Kurdistánu od 27. února do 15.
března ve městech Šaddádí, Rumilan, Kámišlí a Tell Abiad a natáčela
film o tom, jak Islámský stát obchoduje s ropou a o jeho možných vztazích
s Tureckem.

Natáčení se odehrávalo také v domech, které byly dříve okupované
veliteli IS, kde byly nalezeny opuštěné dokumenty o těžbě a prodeji ropy,
poznámky o trestech, věrouce a agitační literatura.

Z Turecka do Sýrie — teroristé

Dokumenty se dostaly do rukou Lidových obranných jednotek (YPG) při dobytí
města Šaddadí na severu Sýrie, a pak byly předány zpravodajům RT, kteří
navštívili tuto oblast. Kurdští domobranci zajali rovněž teroristy z
Turecka, Saúdské Arábie a jiných zemí, kteří vyprávěli o stycích IS a
Turecka.

Zajatý terorista tureckého původu například vyprávěl, že většina
islamistů přijíždí do IS přes území Turecka. Ani turecké úřady, ani
pohraničníci jim nečiní v tom žádné překážky.

„Kdy jsem přecházel přes hranici, bylo asi 10 hodin ráno. Nikdo nám v tom
nebránil. Překročili jsme hranici bez překážek", řekl zajatý Turek.
Podle jeho slov se na hranici nachází velké množství tureckých vojáků a
důstojníků, ti ale nebrání proudu lidí, kteří se chtějí připojit k
teroristům.

„Tento region je důležitý z hlediska vojenského. Při překročení
hranice nám ale nikdo nepřekážel", říká zajatec.

Podle jeho názoru, dochází k tomu proto, že Turecko využívá IS ve
vlastních zájmech. „Turecko a IS mají společného nepřítele — YPG (kurdské
lidové obranné jednotky). Turecko se nechce do toho plést, chce se zbavit
nepřítele cizíma rukama", soudí zajatý islamista.

Na potvrzení skutečnosti, že teroristé bez překážek procházejí
tureckým územím, ukazují kurdští bojovníci novinářům svazky pasů
lidí, a to jak mužů, tak i žen. Ve všech těchto pasech jsou záznamy o
vstupu do Turecka.

Tyto doklady včetně občanských průkazů a cestovních pasů se dostaly do
rukou domobranců YPG také po dobytí Šaddadí. Podle předpokladu kurdských
bojovníků, majitelé těchto dokumentů, které museli po příjezdu do ISIL
odevzdat, jsou nejspíše už mrtví.

Místo svého pasu dostává rekrut po příchodu do IS agitační literaturu.
Novináři RT našli například v „kanceláři" teroristů knihu „Jak
svádět ideální boj proti zločineckému Asadovu režimu". Je příznačné,
že kniha byla vydána v tureckém Istanbulu (je tam dokonce tiráž), a
nakladatelství má účet ve Facebooku.

Kontextová reklama Sklik

Ze Sýrie do Turecka — ropa

Zajatý Turek-islamista řekl, že vytěženou ropu IS prodává do Turecka —
přičemž v takových objemech, že to nemůže nevědět turecká vláda.

„Probíhá obchod s ropou, tím jsem si jistý… Kromě toho oni (Turci —
red.) pomáhají IS s potravinami a dalšími nezbytnými výrobky. Na IS se
vztahuje embargo, nemají jak dostat potraviny. Dále jim pomáhají s penězi,
zbraněmi, náboji. Takovouto pomocí. A to vše se dělá otevřeně,"
ujišťuje turecký ozbrojenec.

O tom, že ropa je na území Islámského státu těžena v průmyslovém
měřítku a profesionálně, svědčí trofejní dokumenty. Mezi nimi jsou
listiny na formulářích „Oddělení ropy a plynu ministerstva přírodních
zdrojů Islámského státu" o ropě odvezené v lednu 2016 řidiči cisteren.

Pokud máme věřit těmto dokumentům, řidiči kupovali ropu u IS za cenu od
12 do 26 dolarů za barel. Odvoz probíhal z ropných polí Kabiba, Režura,
Makchul a Al-Chejr. Například jen 23. ledna bylo z ropného pole Kabiba
odvezeno 383 barelů za cenu $13/barel — celkem 4979 dolarů.

Dalším je dokument o přijetí do práce do jednotky „Oddělení ropy a
plynu IS", která se nachází v oblasti Al-Baraku, dvou nových inženýrů.
Dokument dostatečně podrobně a kompetentně rozepisuje povinnosti nováčků
— oprava těžebního vybavení, včetně toho, které je poškozené od
leteckých úderů, pokládání nových ropovodů. Celkem bylo v tomto
oblastním oddělení 17 zaměstnanců, včetně 5 vedoucích a několika
pracovníků.

Na televizním kanálu RT informovali, že z výsledků vyšetřování jejich
žurnalistů dávají dohromady dokumentární film. Bude hotový za měsíc.

Dokument s dodacími listy o prodeji neočištěné ropy v barelech z vrtu 215,
pole Kabiba. Cena 13 dolarů za barel, vytěženo 383 barelů, celkem 4979.00
dolarů. 23. ledna 2016.

Knížka pod titulkem „Jak svádět ideální boj proti zločineckému Asadovu
režimu“ a páska sebevražedného teroristy.

Knížka byla otištěna v Istanbulu a nalezena v nemocnici v Šaddadí, kterou
bojovníci IS udržovali dokonce i poté, co bylo osvobozeno celé město.

Dokument s dodacími listy na prodej neočištěné ropy v tunách z vrtu
Rižura. Cena $70/tuna, celkově 19,18 tuny, celkem $1342.60. 23. leden 2016.

Dokumenty s dodacími listy na prodej neočištěné ropy nalezené na podlaze
bytu jednoho z velitelů IS.

Zdroj: sputniknews.com

Choices:
- ne
- ano


Question:
Ve Finsku vzali Rusce dvanáctiletou dceru, sdělil ochránce lidských práv

Pracovníci sociální služby vzali dvanáctiletou dceru ruské občance
žijící ve Finsku, sdělil novinářům ochránce lidských práv Johan
Bäckman.

Podle jeho slov, Ruska žije ve Finsku s manželem Finem v městě Rakula. „Mají
dvě dcery, devítiletou a dvanáctiletou. Žádný rodinný konflikt není.
Starší dceru vzali bez oznámení ze školy koncem října a již předali
adoptivním rodičům, protože ji matka údajně „plácla tričkem," praví
se v zprávě ochránce lidských práv.

Případy odebrání dětí Rusům finskými sociálními službami se stávají
pravidelně. Předtím vzbudil velký ohlas případ Rusky Anastasie Zavgorodné,
které zaměstnanci sociální služby odebrali čtyři děti kvůli podezření
z násilí vůči nim. V roce 2015 informoval Pavel Astachov, tehdejší
dětský ombudsman, že v důsledku aktivit finských sociálních služeb
přišlo o děti více než 50 ruských matek. Dnes je jich ještě víc.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Komentátor z Reflexu má vážné podezření ohledně Michala Horáčka.
Dokonale by si prý sedl s Tomášem Halíkem

Komentátor Viliam Buchert se ve svém komentáři pro server Reflex.cz
zaměřil na prezidentského kandidáta Michala Horáčka. „Prezentuje se jako
pan Dokonalý. To je více než podezřelé,“ uvádí.

Buchert se vrací k Horáčkově oznámení kandidatury na prezidenta, kdy jej
zaskočila jedna věc – zdánlivá dokonalost ve všem, co říká a dělá.
„To je vždy podezřelé, a tak jsem se (vlastně po jeho výzvách)
několikrát vydal na jeho stránku a pečlivě vše prostudoval. Výsledek?
Velké rozpaky. Horáček se totiž rovnou pasoval na žijícího světce,“
konstatuje muž, který v minulosti kandidoval na pozici senátora za STAN a TOP
09.

Podle jeho názoru by si Češi snad ani nezasloužili mít tak dokonalého
člověka na Pražském hradě. „Být ženou, ihned se do Horáčka zamiluji.
Úspěšný, bohatý, zdravý, chytrý, hodný, pěkně ustrojený a oblečený,
všemu rozumí, na všechno zná odpověď. pan Dokonalý,“ uvádí ironicky
Buchert. A dodává, že být voličem, zbystří.

„Je zjevné, že za skvěle vybudovanou fasádou musí existovat i obyčejné
lidské slabiny. A ty se nakonec vždy objeví a projeví. Pak to bývá
nepříjemné překvapení,“ sděluje s tím, že při čtení stránky
Michala Horáčka se objevují i rozpaky. „Michal Horáček by klidně mohl
hrát stejné roboty, jaké vidíme v právě běžících populárních
seriálech Humans a Westworld. Jsou neohrožení a lidské slabosti hravě
překonají,“ sděluje. Původní text ZDE. Voličům Horáček podle Bucherta
ve svém programu naznačuje, že rozumí úplně všemu. „Dokonce jednu celou
část v něm věnuje ‚dopravní infrastruktuře‘, jako kdyby prezident měl
jakýkoli, co i jen minimální vliv na Ředitelství silnic a dálnic a
podobné organizace. Jen úvod programu má 7 256 znaků s mezerami. Nechci
našeho známého textaře zklamat, ale to je neúnosná délka. Číst to
může jen někdo jako já, protože jsem si to dal jako ‚pracovní studijní
úkol‘,“ komentuje. „Nekonečná a po chvilce nudící hra se slovíčky (spíše
jde ale o slovíčkaření), kterou v programu vidíme, nepatří do výbavy
prezidenta. Nic takového tato země nepotřebuje. Je to typická prezentace
salónní politiky, o které se dá donekonečna diskutovat v kavárně či při
sklence vína, ale voliče moc neosloví,“ domnívá se a dodává, že
Horáčkovi chybí ideový étos. „Tím se vyznačují také Donald Trump,
Hillary Clintonová či slovenský prezident Andrej Kiska. Postrádá ho i
populární, ale zcela neuchopitelný italský komik a politik Beppe Grillo nebo
Andrej Babiš,“ myslí si Buchert. Tito lidé podle něj nejsou ani vpravo,
ani vlevo. „Co skutečně chtějí, zůstává zastřeno. Je to dnes módní a
dosahují se s tím úspěchy. Jinak se tomu říká i populismus. U Horáčka
je ještě zahalen do rádoby intelektuálského oblečku. Přidat pár slov o
milosrdenství a usebrání a mohl by kandidovat společně s knězem Tomášem
Halíkem,“ uzavřel.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Britské MZV potvrdilo svůj nesmlouvavý postoj v otázce sankcí vůči Rusku

Britský ministr zahraničních věcí Philip Hammond prohlásil, že Londýn
nehodlá ustoupit od svého kategorického postoje v otázce sankcí vůči
Rusku, a vyzval, aby „vrátilo Krym“.

Proti Ruské federaci byly vyhlášeny tři balíčky sankcí Evropské unie.
Jako první byly zavedeny individuální sankce proti občanům RF a Ukrajiny,
kteří jsou podle Evropské unie zodpovědní za podlomení územní
celistvosti Ukrajiny, tyto sankce byly 10. března prodlouženy do 15. září
roku 2016. Sektorální omezující opatření proti Rusku, tak zvané
ekonomické sankce, platí do 31. července roku 2016 a sankce proti Krymu —
do 23. června 2016.

Hammond znovu označil akce Ruska za „agresi". „A tváří v tvář této
agresi musíme být jednotní při ochraně našich hodnot", řekl britský
ministr a vyzval Rusko, aby „vrátilo Krym".

Choices:
- ne
- ano


Question:
Herman a Šlechtová otevřeli Centrum stavitelského dědictví

Za účasti ministra kultury Daniela Hermana (KDU-ČSL) a ministryně pro
místní rozvoj Karly Šlechtové (ANO) bylo v sobotu v budovách bývalého
hospodářského zázemí kláštera v Plasích na severním Plzeňsku otevřeno
Centrum stavitelského dědictví. Tímto areálem se o plných 30 procent
rozrostlo Národní technické muzeum, které převzalo zdejší objekty v roce
2008 ve velmi zuboženém stavu. Jak ve svém projevu uvedla mi mistryně
Šlechtová, projekt za 333 miliónů by nemohl existovat bez evropských peněz,
které se zde, na rozdíl od jiných případů, použily velmi účelně.
Taktéž ministr Herman horoval za EU a evropské fondy.

„Je velmi příjemné, když člověk mohl zažít dobu destrukce, která je
vystřídána dobou znovuzrození,“ uvedl na začátku svého projevu ministr
kultury Herman. „Je to jedinečný úkol nás všech, abychom dědictví,
které jsme přijali po našich předcích, nejenom s náležitou láskou
opečovávali, ale také je předávali dál. Nedaří se to samo – ono nějak
se to udělá – jsou to konkrétní lidé, kteří za jakýmkoliv takovým
projektem stojí. Tady vidíme, jak velmi důležité je, že jsme součástí
EU. Evropské fondy, to je obrovská pomoc, obrovský přínos…jsme
součástí kulturního srdce Evropy.“

Vše je v našich rukách

V další části své řeči pak poděkoval ministryni Šlechtové za
excelentní spolupráci mezi resorty. „Ani kultura nemůže žít jen z vůně
květin. Tyto exponáty, které se zde ukazují, dokazují, jak vysoká úroveň
technických znalostí a dovedností v této zemi vždycky byla. Přehnaly se
různé bouře, ale také odešly a je v našich rukách, aby budoucnost byla
stejně skvělá, jako byla ta minulost, na kterou můžeme být právem hrdi.
Dnes nejsou žádní oni, kteří tahají za nějaké nitky. Je to v našich
rukách. Svoboda je obrovským darem, nenechme si ho nikdy vzít a snažme se
ten prostor svobody vyplňovat obsahem pozitivním, konstruktivním,“ ukončil
svůj projev Daniel Herman.

Bezmyšlenkové utrácení fondů nepomohlo památkám

Ministryně pro místní rozvoj ocenila tento největší projekt v Plzeňském
kraji. „Někdo říká, že evropské fondy jsou k ničemu, běžme pryč z
Unie, ale podívejte se zde. Kdybychom neměli evropské peníze na tento
projekt, tak by nikdy neexistoval. Musím říci, že nejsem fanda toho, jak se
tu utrácely evropské peníze za minulé období, to znamená v letech 2007 až
2013. Myslím si, že kdybychom ty peníze dávali právě do těchto památek,
kterých je v České republice opravdu mnoho, místo aqvaparků, golfových
hřišť, místo dalších věcí, které nepotřebujeme financovat z fondů,
tak spousta památek by žila svým životem,“ přisolila si na některá až
nesmyslné projekty ministryně Šlachtová. „Jsem velmi ráda, že Národní
technické muzeum rozšířilo své kapacity mimo Prahu. Potřebujeme
návštěvnost a jsem velmi ráda, že v celém tomto projektu je i vzdělanost,
protože potřebujeme vzdělávání našich dětí. Musíme sem dostat školy,
abychom ukázali interaktivní místa, na která si děti mohou sáhnout.“

Korekce ve stokorunách

K Zákonu o veřejných zakázkách pak jen stručně uvedla: „…já doufám,
když už tento projekt prošel devíti kontrolami, téměř s nulovou korekcí,
protože ty v současné době činí 2400 korun,“ vyvolala smích u stovek
přítomných hostů, mezi kterými absentovala krajská reprezentace, ale i
zákonodárci. To je podle některých přítomných, jak ParlamentniListy.cz
zaslechly v kuloárech, neúcta ke zdejší vykonané práci a povýšenecké
chování některých elit, které se možná spíše připravovaly na večerní
fotbalový mač plzeňské Viktorky.

„Jsme připraveni pomoci v situacích, kdy přijdou ještě další
případné kontroly a audity,“ povzbudila přítomné na závěr svého
krátkého vystoupení ministryně Karla Šlechtová.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Publicistka: Kdo pomůže Kurdům, aby se z Afrínu stalo pro Erdogana to, co
pro Hitlera Stalingrad?

„Kurdský Jindires je Guernicou dnešních dnů,“ srovnává překladatelka
a publicistka Jana Maříková letošní boje v kurdské provincii Afrín s
občanskou válkou ve Španělsku, která bezprostředně předcházela 2.
světové válce.

V sobotu 10. března večer se jednotky turecké armády posílené o čerstvé
džihádisty z Al-Káidy a bývalého Islámského státu (IS) dostaly na
vzdálenost pouhých 2 km od města Afrín, které je metropolí stejnojmenné
kurdské provincie na severu Sýrie. Podle Kerema Schambergera, který se v
posledních dnech přesunul do blízkosti míst bojů, jsou vesnice a
předměstí kolem Afrínu nepřetržitě bombardovány tureckými bojovými
letadly a tanky. „Pokud OSN a mezinárodní síly nezasáhnou okamžitě,
civilní masakr je nevyhnutelný,“ řekl jeden z vedoucích představitelů
kurdských obcí v Německu Ali Ertan Toprak. Kurdská zastřešující
organizace KCDK-E, která působí po celé Evropě, vyzývá v této kritické
fázi lidi, kteří cítí s osudem Kurdů v Afrínu, aby vyšli do ulic a
přitáhli konečně pozornost evropské veřejnosti a politiků k situaci v
Afrínu.

Město Afrín se čím dál více podobá sovětskému Stalingradu koncem roku
1942. Turecká armáda podporovaná džihádisty, kteří k ní přeběhli z
teroristické organizace IS, třetí měsíc město systematicky bombarduje
letecky i těžkým dělostřelectvem. Útočí na město plošně. Nikoli na
vojenské cíle, ale kobercovou metodou. Podle dnešního platného stavu
Ženevských konvencí o pravidlech vedení války jde o válečný zločin.
Stejnou taktiku použila nacistická 6. armáda vedená u Stalingradu
pozdějším polním maršálem Fridrichem Paulusem. Než se odvážila do
města vstoupit, tak jej proměnila v hromadu trosek.

Mluvčí kurdské samosprávy Afrínu Asya Abdullah v rozhovoru pro TV stanici
ANF uvedla, že Kurdové odmítají opustit své domovy. „Neodejdeme. Nemáme
kam. Toto je naše země a náš domov a budeme o něj bojovat,“ prohlásila
Abdullah. V nejbližších dnech tedy bohužel lze očekávat krvavou bitvu o
město. Ve stylu Stalingradu.

Minulý týden se mezi útočícími Turky a džihádisty na jedné straně a
bránícími se Kurdy na druhé straně odehrávaly nejtěžší boje u města
Jindires. Jde o klíčový komunikační uzel, kterým Kurdové dodávali do
Afrínu potraviny, vodu, léky, munici a posily. Přes toto místo byli také z
obleženého města evakuováni těžce ranění, které není možno na místě
léčit. I současný osud tohoto donedávna třináctisícového města má
svoji historickou paralelu. Je jí baskické město Guernica. V rámci
občanské války ve Španělsku je v roce 1937 vybombardovala letadla Legie
Kondor nacistické Luftwaffe, která bojovala po boku fašistického diktátora
Francisca Franca proti republikánům. V den konání trhu. Dva dny na to
Guernicu obsadily falangistické oddíly generála Franca.

Na motivy hrůz historicky prvního leteckého útoku na civilisty, který v
podstatě předznamenal osud mnoha měst – včetně německých – během 2.
světové války, namaloval slavný španělský malíř Pablo Picasso světově
proslulý obraz.

Opět německé zbraně

Jindires připomíná Guernicu a španělskou občanskou válku hned několik
faktory. Jako tehdy na Basky, tak dnes na Kurdy dopadají německé letecké
bomby a těžké dělostřelecké granáty. Na vojáky i civilisty bez
rozlišení. Tureckou armádu zbraněmi a municí zásobují německé zbrojní
firmy. Stejně jako fašistické oddíly generála Franca, které svrhly
legální demokratickou vládu ve Španělsku. Opakovaně bylo prokázáno, že
přes Turecko se zbraně a munice západní provenience dostávaly do rukou
džihádistických teroristů z IS. Bohužel včetně zbraní, které pocházely
ze skladů Armády ČR. V Německu ani u nás za to nikdo nikdy nebyl policejně
vyšetřován. Natož odsouzen. V pátek 9. března však německá policie na
žádost Turecka provedla razie a zahájila vyšetřování dvou německých
firem, které jsou Turky podezírány ze spolupráce s dříve legální a dnes
zakázanou politickou stranou Kurdská strana pracujících (PKK).

Interbrigadisté tehdy a dnes

Po boku španělských demokratů bojovali a umírali v občanské válce
zahraniční dobrovolníci – interbrigadisté. Včetně asi dvou tisíc
Čechoslováků, kteří věděli, že u Madridu a Barcelony se bojovalo i za
Prahu. Řada interbrigadistů z Francie a dalších zemí a jejich rodin za to
doma čelila policejní perzekuci. Když demokraté občanskou válku prohráli,
tak interbrigadisté, kterým se podařilo se stáhnout do Francie, byli v zemi
galského kohouta internováni. Včetně Francouzů, kteří byli postaveni
před vojenské soudy a hrozilo jim mnoho let žaláře za službu v cizí
armádě. Z internačních táborů se dostali poté, kdy nacisté, kteří
podporovali v občanské válce Franca, zahájili 2. světovou válku útokem na
Polsko. Tou dobou už Československo neexistovalo. Na území Čech a Moravy
nacisté vyhlásili Protektorát, stanné právo a nastalo odvážení
nepohodlných lidí do koncentračních táborů. I na Francii krátce nato
došlo. Německý blitzkrieg se přes Holandsko a Belgii převalil do Francie. V
tu chvíli byli čeští interbrigadisté z internace propuštěni a zařazeni v
rámci Cizinecké legie do francouzské armády. Po porážce Francouzů
přešli k Britům nebo do SSSR. Později se mnoho z nich vyznamenalo v letecké
bitvě o Británii a v pozemních bitvách u Tobruku, El Alameinu, nebo u
Charkova či Sokolova. Někteří se dokázali přes bitvu v Dukelském
průsmyku probít až domů do vlasti.

Ti, co vidí do budoucna

I dnes v řadách kurdských Lidových obranných jednotek (YPG) bojují a
umírají dobrovolníci z různých zemí světa. 24. února padl kromě
dalších „interbrigadistů“ při obraně Jindires Hauknur Hilmarsson –
jeden z lídrů islandské nenásilné demokratické „revoluce“ z roku 2008.
Když došlo k finanční krizi v roce 2008 a krachu islandských bank,
tehdejší vláda premiéra Geira Haarda zkrachovalé banky zestátnila. Na
nátlak EU převzala státní záruky za vklady evropských firem v těchto
bankách. Vyhlásila program úsporných opatření, který by drasticky postihl
domácí obyvatelstvo. Hilmarrson spolu se skupinou aktivistů sebral pod petici
žádající vyhlášení referenda 56 tisíc podpisů. V referendu byl 93 %
hlasů odmítnut „úsporný plán“ podobný tomu, který byl aplikován pod
tlakem EU v Řecku. Vláda rezignovala a byly vyhlášeny nové volby. Před
volbami odstupující vláda ještě stihla podat přihlášku do EU.

Z voleb vzešlá vláda premiérky Jóhanny Sigurð iniciovala rozsáhlé
policejní vyšetřování příčin bankovního krachu. Vyšetřováni byli jak
bývalý premiér Geir Haarde a šéf centrální islandské banky David Oddsson,
tak i šéfové zkrachovalých bank. Za podvody na finančním trhu byli k mnoha
letům vězení odsouzeni šéfové dvou největších islandských bank
Sigurjón Arnason a Ivara Gudjonsson a řada „menších ryb“. Šlo o jediný
případ na Západě, kdy byli potrestáni vězením a propadnutím majetku
někteří z „banksterů“, kteří způsobili celosvětovou hospodářskou
krizi. Několik let trvající nátlak Velké Británie, Holandska, Německa a
Itálie, aby Island zaplatil 5 miliard eur firmám z EU, které „investovaly“
přes islandské banky do pochybných cenných papírů, nakonec způsobil, že
v roce 2015 Islanďané v referendu odhlasovali stažení své přihlášky do
EU.

Dnes je Island znovu prosperující ekonomikou. Na rozdíl od Řecka, které se
diktátu EU podvolilo a po sérii drastických úsporných opatření je ještě
zadluženější než před krizí a ještě bylo okradeno o majetek, který
privatizovaly německé firmy. Postup Islanďanů ocenil i nositel Nobelovy ceny
za ekonomii Joseph Stiglitz, který při hodnocení řešení finanční krize z
roku 2008 prohlásil: „To, co udělal Island, je správně. Bylo by špatně
zatěžovat budoucí generace chybami finančního systému.“ Jeden z u nás
neznámých, ale ve světě proslulých islandských národních hrdinů,
kteří zachránili svoji zemi před vydrancováním „finančními žraloky“
z EU, i později prokázal, že „vidí dopředu“.

Erdogan jako reinkarnace Hitlera

Stejně jako českoslovenští interbrigadisté v letech 1936-1939 letos odešel
bojovat do Afrínu proti agresi turecké armády, kterou nařídil obdivovatel
nacistického vůdce Adolfa Hitlera turecký prezident Recep Erdogan. Život
Hauknura Hilmarssona tam však ve 32 letech bohužel skončil. Není však
jediný. Z Islandu, Švýcarska, Belgie, Německa, Francie odešli napadeným
Kurdům na pomoc tisíce lidí, kteří stejně jako před 2. světovou válkou
interbrigadisté vidí nebezpečí, které představuje Erdoganův režim v
Turecku. A chápou, že dnes se bojuje u Afrínu, a obrazně řečeno „zítra“
to může být Bělehrad, Budapešť či Vídeň. Tam všude už v minulosti
řádily turecké vojenské jednotky. Ve 13. až 17. století.

A protože s jídlem roste chuť, tak minulý týden začaly vojenské lodě
turecké armády provádět námořní blokádu řecké části Kypru. Tedy
členské země EU. A stejně jako v případě Kurdů zbytek evropských vlád
mlčí. To je ta solidarita v rámci EU, kterou se nám dnes a denně eurokraté
snaží natlouct do hlav.

Část Evropanů – bohužel nikoli politiků v čele vlád – už o
nebezpečnosti Erdoganovy diktatury přesvědčila migrační krize v roce 2015.
Při ní Turecko vyslalo do EU přes 2 miliony migrantů, z nichž nemalá
část dnes vraždí, znásilňuje, loupí, krade a dealuje drogy i v
metropolích jako Berlín, Brusel či Paříž.

Genocida ve stylu SS

V městě Jindires Kurdové vzdorovali ručními zbraněmi tureckým tankům a
bombardérům rovných 50 dnů. V sobotu večer Jindires po hrdinné obraně do
posledního muže a poslední ženy padl. Turecká armáda následně postoupila
údolím Kene Gewrké do hloubky 6 km do vnitrozemí provincie Afrín. Při
postupu vraždila Kurdy – včetně civilistů. Na FB byla v noci na neděli
zveřejněna videa, na nichž příslušníci turecké armády a IS popravují
kulomety spoutané vesničany v dobytých vesnicích. Videa si točí sami tito
váleční zločinci, kteří se jimi na internetu chlubí. Stejně postupovala
za 2. světové války Einsatzkomanda SS na dobytých územích v dnešním
Bělorusku, Ukrajině a Rusku.

Kurdové v Afrínu se turecké a džihádistické invazi brání stejně
statečně jako Sověti ve Stalingradu. Bojuje se o každý metr půdy, o
každý pahorek či skálu. Muži i ženy z kurdských milicí YPG a YPJ
zuřivě brání každý dům, stodolu či jiný objekt. Proti moderním
letadlům a těžké obrněné technice německé a americké výroby bojují
ručními zbraněmi.

Městu Afrín poskytují určitou míru ochrany hory táhnoucí se od severu k
západu a hory na jihovýchodě, které jsou pro těžkou techniku, jako jsou
tanky, špatně prostupné. V těchto místech se Kurdům daří Turky a
džihádisty zadržovat. Pomocí protitankových a protiletadlových řízených
střel se jim podařilo zničit několik tanků, těžkých houfnic a sestřelit
několik vrtulníků a letadel. Na pomoc afrínským Kurdům se do oblasti
stahují i jednotky, které po boku západních spojenců a irácké armády
bojovaly úspěšně proti irácké odnoži IS. A pomohly od džihádistů
osvobodit řadu iráckých měst a vesnic. Po stažení kurdských jednotek z
Iráku musela mezinárodní koalice vedená US Army a iráckou armádou v boji
proti IS vyhlásit „operační přestávku“. Tak zdatnými spojenci v boji
proti džihádistům Kurdové jsou.

Kurdům však chybí letecké krytí proti bombardování. A potřebovali by
nutně dělostřelectvo, aby mohli zastavit postup Turků a džihádistů ze
severovýchodu a z jihovýchodu, který hrozí území bráněné Kurdy
rozetnout na dvě části. Minulý týden se jim na pomoc vydali i vojáci
syrské vládní armády. Během soboty však byli ve vzdálenosti asi 30 km od
míst, kde Kurdové čelí nejhorší bojové situaci. A bohužel za členitými
horami.

Pešmergové v ohni dvou front

Afrínským přispěchali na pomoc i Pešmergové, kteří po úspěšném
referendu vyhlásili na severu Iráku nezávislý Kurdistán. Referendum
proběhlo v souladu s iráckou ústavou, na jejíž tvorbě se pešmergští
Kurdové podíleli. Zatím však tento stát není mezinárodně uznán. Ve
čtvrtek 8. března se však Kurdové po zradě Rusů, kteří se z oblasti
Afrínu vojensky stáhli den před tureckou agresí, dočkali dalšího
nemilého překvapení. Po přerušení bojů proti IS v rámci mezinárodní
koalice představitelé irácké armády začali jednat s tureckými generály o
možnosti společného útoku na nezávislé Pešmergy.

Světová islámská revoluce

Podobně jako Hitler je Erdogan schopen se spojit s kýmkoli, když mu to
přinese okamžitý vojenský prospěch. Stejně jako v případě Hitlera už
se však jak Američané, tak i Rusové stihli přesvědčit, že pro Erdogana
má dohoda s nemuslimem cenu „hajzlpapíru“. Šéf turecké zpravodajské
služby MIT Hakan Fidan před časem vyhlásil, že Turecko začalo a povede
novou světovou muslimskou revoluci. Sám Erdogan se rád svými blízkými
nechává titulovat jako chalífa. Plné označení, které v arabštině zní
„chalífat rasúl Alláh“ – náměstek posla Božího, má význam
celosvětového vůdce muslimů. Chalífa měl v muslimském světě v minulosti
podobné pravomoci, jaké má v rámci katolické církve papež, který se
rovněž označuje za náměstka Kristova na zemi. Tedy duchovní vůdce.
Papežové ve středověku byli vedle duchovní funkce i světskými pány řady
území v Itálii. Stejně tak posledním uznávaným chalífou byl osmanský
sultán Abdulahmecid II. Jeho funkce však byla zrušena po vyhlášení
sekulární Turecké republiky Mustafou Kamalem řečeným Atatürk v roce 1923.
Rok nato byl Abdulahmecid II. zavražděn v sultánském paláci Topkapi
atentátníkem z arabského, pro muslimy posvátného města Mekky.

Poslední chalífa

Za chalífu se v roce 2014 prohlásil vůdce Islámského státu Abú Bakr
al-Bagdádí, který byl v roce 2017 zabit při náletu ruských letadel Su-34 u
města Rakká, jež bylo považováno za hlavní město Islámského státu. Od
loňska Erdogan při veřejných vystoupeních rád odkazuje na Osmanskou
říši. A rovněž mluví o budoucí světovládě islámu. Jím nastolený
režim po nezdařeném vojenském převratu v roce 2016 odbourává sekulární
prvky ze společnosti. V loňském roce prosazená nová turecká ústava
prezidentskými pravomocemi nápadně připomíná uspořádání v Německu po
požáru Reichstagu. Erdogan dokonce veřejně přiznal, že se při jejím
psaní inspiroval Zmocňovacím zákonem, kterým Hitler uchopil v Německu
diktátorské pravomoci. A které vedly k vyhlášení tzv. Norimberských
rasových zákonů, podle nichž byl uskutečňován holocaust.

Podle legend hojně rozšířených mezi muslimy má jednou přijít dvanáctý
chalífa, který rozpoutá poslední džihád. Celosvětovou válku, v níž
muslimové vyhladí všechny, kteří nevěří v Alláha a jeho proroka
Mohameda. Pokud bychom samozvaného al-Bagdádího počítali mezi chalífy, tak
by měl pořadové číslo 11. Pokud by za něj byl uznán i Erdogan, tak se
jako nemuslimové máme opravdu nač „těšit“.

V roce 2017 Erdogan vyhlásil seznam firem, které jsou podezřelé ze
spolupráce s teroristickými organizacemi. Podle zvláštního zákona o boji
proti terorismu takovou firmu může nechat zestátnit. Za teroristy Turecko
nepovažuje IS, ale dříve legální a parlamentní Stranu kurdských
pracujících (PKK). Na Erdoganově seznamu je několik set dceřiných firem
západních nadnárodních gigantů. Pro výstrahu všem nechal Erdogan
zestátnit továrnu na výrobu autobusů Mercedes. Místo toho, aby západ na
Turecko uvalil embargo, jako se to po znárodnění v roce 1948 stalo
Českolovensku, se Západ tureckého diktátora zalekl. Nyní dokonce hrozí
zestátnění dvou německých firem v Německu – v Severním Porýní. Na
základě žádosti Turků a německého zákona o trestní odpovědnosti firem,
který vznikl podle nařízení z Bruselu.

Těžko říci, čeho se kancléřka Merkelová bojí od Turků více. Jestli
vypuštění další milionové vlny migrantů, nebo dalšího zestátňování
poboček západních firem v Turecku. Faktem však je, že Západ vůči
bezohlednému diktátorovi a nyní i válečnému zločinci Recepu Erdoganovi
uplatňuje stejnou politiku appeasementu jako Francouzi a Britové vůči
Hitlerovi, kterému v roce 1938 na mnichovské konferenci obětovali
Českovensko. Po zbabělém stažení ruské vojenské základny z Afrínu den
před tureckou agresí bohužel totéž platí i pro Rusko, které se v
posledních letech zdálo být garantem postupného budování míru v mnoha
oblastech.

Otázkou je, kdo nyní může pomoci Kurdům. Obránci Afrínu a potenciálně i
Pešmergové potřebují nutně ke svému přežití vyzbrojit moderními
protitankovými a protileteckými zbraněmi a dostatkem munice. Při válce s IS
Kurdové předvedli, že dobře vyzbrojení dokáží neuvěřitelné věci.
Západní i východní koalice by bez jejich pomoci dosavadní vítězství
proti IS nezískala. Západ i Rusové se však Erdoganem nechávají držet v
šachu. Ať už kvůli ekonomickým zájmům, nebo proto, že si nechtějí
Turecko vojensky znepřátelit. Kvůli tomu, že ovládá vstup do Černého
moře. Rusové si navíc nechtějí znepřátelit ani Irák a Írán, jejichž
vzdušný prostor využívají při přeletu na své základny v Sýrii. Zatím
to vypadá, že Kurdy nechávají v „bažině“. I když pešmergští
Kurdové loni podepsali s ruským Rosněftem dohody o společné těžbě ropy.
A je to obrovský kontrakt, o který stál i Exxon Mobil, v němž dříve
pracoval dnešní US ministr zahraničí Rex Tillerson. Zatím však Kurdům
nepomáhají.

Dva po staletí bité národy

Jako spojenec Kurdů se nyní chová pouze Izrael, který v jejich prospěch
intervenuje v Moskvě i Bruselu. Pokud by dodal, nebo zprostředkoval dodávky
moderních zbraní, tak by se situace na frontě mohla rázem otočit. A Turci i
džihádisté by mohli být vyhnáni zpět za turecké hranice. Možná by to
ani nemusela být oficiální státní dodávka. Je známo, že izraelská
tajná služba Mossad dokázala řadu let přes prostředníky zásobovat
zbraněmi i municí obě strany irácko-íránské války. Izraeli totiž
vyhovovalo, že se oba „perou“ vzájemně, a nemají chuť si to rozdat
vojensky s ním.

A co Čína?

Tím, kdo změní situaci na bojišti, by mohla být i Čína. Čína již
několik let plánuje a od roku 2015 buduje sítě obchodních cest napříč
Asií a Evropou. Nazývá je Nová Hedvábná stezka. Její severní větev má
vést přes Rusko a postsovětské státy. Na jižní trasu má být napojena
také Indie a má vést přes Irán a Irák. Na první pohled se může zdát,
že v jejím zájmu není vznik nezávislého Kurdistánu. Za místo, kde
Kurdové tvoří národnostní většinu a kde by jednou Kurdistán mohl
vniknout, lze považovat oblasti nacházející se na severu Sýrie, východě
Turecka, severu Iráku a Íránu. Tedy v pásu, kde Čína plánuje část Nové
Hedvábné stezky vybudovat. Je ovšem otázka, co je pro Čínu výhodné. Zda
neustálý chaos, který v Iráku panuje od americké invaze, nebo jeho rozpad a
vznik aspoň části Kurdistánu. Zvláště pokud by to byl spřátelený stát.
A tím by se mohl stát právě za pomoci dodávek zbraní.

Na Západě toho o čínské zbrojní výrobě není mnoho známo. Číňané se
v této oblasti chovají dost tajnůstkářsky. Už však zveřejnili, že mají
podobný stealth stíhací letoun, jako mají USA v F22 Raptor a Rusové Su57.
Téměř všechny firmy světa už se stihly přesvědčit, že Čínané
umějí cokoliv okopírovat a ve velkém to vyrábět. A že si s autorskými
právy „hlavu nelámou“. Je tedy možné, že by Kurdům mohli dodat
špičkové protitankové a protiletadlové systémy, které nutně potřebují,
aby se Turkům ubránili. Opět by to nemuselo být oficiálně, ale třeba
cestou Triád, což je čínská obdoba mafie, a jejich partnerů. Tyto metody
Číňané používají k ovládnutí nerostného bohatství v Africe.

Je tu však ještě jeden faktor, který by čínskou pomoc Kurdům mohl
výrazně podpořit. V roce 2017 čínská státní ropná společnost CEFC
kapitálově vstoupila do ruského Rosněftu. Společně pak ovládly
největší indickou ropnou společnost ONGC. Čímž se z Rosněftu stal
největší ropný gigant na světě, který těžbou předstihl i dosud
největší americký Exxon. A Rosněft se dohodl s Pešmergy na společné
těžbě v okolí Mosulu. Ropá má směřovat přes Rusko do Číny. Stavba
ropovodu už letos byla zahájena.

Modlitba za Afrín

Doufám, že Kurdové agresory nakonec odrazí a svoji svobodu uhájí. Ať už
jim v tom pomůže kdokoli. Doufám, že se nakonec někdo najde. Zatím se
však nesmíme mlčky stydět. Musíme křičet, upozorňovat na válečné
zločiny, usvědčovat naše politiky z pokrytectví. Hlavně nepřijmout jako
fakt, že Kurdové nemají právo nejen na vlastní stát, ale ani na život.

Je smutným osudem tzv. civilizovaného světa, že pláče nad minulými
masakry a genocidami, ale proti současným nic nedělá.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Děsivé a šílené. EU založila armádu, která může brutálně násilím
potlačovat odpor lidí v členských státech i u nás. A chystá se nové
rozdělení imigrantů. Diplomat od Okamury varuje

ROZHOVOR Zahraniční expert hnutí SPD, bývalý diplomat a poslanec Jiří
Kobza varuje před věcmi ze zahraničí, především z Bruselu, které se na
nás valí. Jde o imigranty, budování euroarmády, která může potlačovat
odpor v členských státech, smlouvu CETA, která dává obrovskou moc
nadnárodním korporacím, a další věci.

Spisovatel Benjamin Kuras nedávno napsal, že „za zády parlamentu, s
vyloučením veřejnosti a za mediální lhostejnosti podepsali ministři
Stropnický a Zaorálek dokument, jenž tuto odcházející a už nikým
nepodporovanou vládu povyšuje na nejzrádnější od partičky Husák, Biľak
a spol. Tamty aspoň můžeme omluvit tím, že měli v zádech hlavně
okupačních armád. Tito svobodně okupační armády spoluvytvářejí
odevzdáním obrany země do rukou stále víc totalitnějící EU.“ Hovoří
o podpisu „Permanentní strukturované kooperace“ (PESCO), na jejímž
základě má vzniknout euroarmáda. Co si o celé věci myslíte?

Vzhledem k tomu, že tento projekt (PESCO) podle všeho připravovali lidé,
kteří nemají nejmenší představu, jak by taková euroarmáda měla a mohla
fungovat, považuji to (po diskusích s našimi vojenskými odborníky) za zcela
iluzorní až scestný projekt.

Naše představa obrany ČR, tedy představa SPD, vychází z vlastní funkční
vševojskové armády, která se bude účastnit kolektivní obrany v
součinnosti s armádami dalších zemí (zejména V4+), ale pod samostatným
českým velením.

Jiná dimenze PESCO je politicko-ekonomická, protože zbavuje ČR dalšího
dílu samostatnosti a svéprávnosti. Už jenom nutnost povolit na našem
území přítomnost cizích armád vyvolává u mnoha spoluobčanů
skřípění zubů. Nesmíme zapomenout ani na fakt, že jakoukoliv podobnou
dohodu musejí schválit sněmovna a senát, neřku-li, že podle pohledu SPD by
měla být předmětem celonárodního referenda. Domnívám se proto, že by
celou záležitost měla vyšetřit speciální parlamentní komise a
případně soud, abychom zjistili, proč došlo k tak flagrantnímu porušení
zásad parlamentní demokracie ČR.

V cílech „posílení obrany a bezpečnosti“ projektu PESCO chybí
ujasnění, před čím nás vlastně má bránit a co si představuje pod
pojmem bezpečnost. Benjamin Kuras varuje, že „bruselští vladaři se už
obávají, že ten ‚pravicový extremismus‘ by mohl přerůst v
organizovanou domobranu. A na tu potřebuje zavčas mít připravenu ‚bratrskou
pomoc‘ členským zemím, kde by mohla vypuknout…

Souhlasím s panem Kurasem, že bez definice nepřítele a ohrožení vůbec
dostává EU volnou ruku provádět na našem území a s naší armádou, co se
jí zlíbí. S tím se opravdu nemohu ztotožnit. Rovněž možnost použít
cizí armády k potlačení vzpoury obyvatel se (po zkušenostech z Katalánska,
kdy místní policie odmítla brutálně zasáhnout proti obyvatelům, a tak tam
madridská vláda poslala útvary z jiných provincií, které jednaly s
neslýchanou krutostí) zdá být velice pravděpodobným vývojem, který mne
děsí. Obávám se, že s tím souvisejí i onen šílený zákon o zbraních a
snaha o odzbrojení obyvatelstva ČR.

Andrej Babiš a jeho ANO se verbálně ostře pouštějí do kritiky EU, pokud
jde o migrační krizi a kvóty a hovoří o obraně národních zájmů, na
druhé straně jinak Evropskou unii chválí, ANO je v jedné z nejvíc
prounijních evropských stran – evropských liberálů Guye. Verhofstada,
politiku Bruselu podporuje Věra Jourová z ANO, Robert Pelikán chtěl odpůrce
islámu zavírat do vězení, Babiš chtěl do ČR pozvat Sorosovu univerzitu,
přátelí se s Madeleine Albrightovou, chválil Macrona, Adriana Krnáčová
pracovala pro Sorose… Viktor Orbán Sorose obviňuje z toho, že stojí za
plány na masovu imigraci… Takže jak je to podle vás s postojem Babiše a
hnutí ANO doopravdy?

Omlouvám se, ale to je snad otázka pro pana Babiše, nikoliv pro mne. Určitě
mne ale budou jeho odpovědi velice zajímat.

Nyní poněkud utichlo informování o migrační krizi. Kvóty už jsou podle
vyjádření Tuska a dalších představitelů Bruselu minulostí… Sledujete
nadále vývoj kolem migrace. Znamená to, že už se nemáme čeho bát a
bouře je zažehnána, nebo se na nás něco chystá a žene?

Zažehnána rozhodně není. Kancléřka Merkelová svou blouznící rétorikou
uvedla do pohybu miliony lidí a teď se zoufale snaží tento problém
exportovat dále na východ. Proč jinak by se chystal dodatek dublinských
dohod (takzvaný Dublin 4) a pod záštitou ochrany lidských práv v OSN
podobný projekt vnucování imigrantů i těm, kteří je nechtějí nebo
nemohou přijmout?

Můžeme snad považovat za zažehnání krize, když se ve Francii otevřeně
mluví o nutnosti povolit islámský stát uvnitř Francie, aby se zabránilo
občanské válce? Bát se rozhodně nesmíme, ale naopak musíme se začít
zodpovědně připravovat na to, co přijde! Naši představitelé nás
ujišťují, že nás nic neohrožuje, ale proč potom ty zátarasy? Bude se
slavnostně rozsvěcet vánoční strom na Staroměstském náměstí veřejně,
nebo opět pokoutně jako vloni?

Hovoří se o tom, že u nás je ohrožena západní „liberální demokracie“.
Může být ale pro nás Západ vzorem? Například Marine Le Penová je
stíhána za to, že na Twitteru zveřejnila fotografie popraveného amerického
novináře Jamese Foleyho Islámským státem včetně uříznuté hlavy. Ve
Spojeném království byl pokutován muž, který veřejně četl vyjádření
Winstona Churchilla o islámu. V Německu byl žurnalista Michael Stürzenberger
odsouzen k šestiměsíčnímu podmínečnému vězení za zveřejnění (jinak
z veřejných zdrojů dostupné) fotografie, na níž si jeruzalémský Muftí
Hadž Amin al-Hussejní podává ruku s Adolfem Hitlerem. Od 1. října platí v
Německu zákon, podle nějž jsou sociální sítě jako Facebook, YouTube nebo
Twitter povinny do 24 hodin odstranit ze svých stránek „kriminální obsah“,
například „pomluvy“, a to bez ohledu na to, zda jsou zveřejněná fakta
pravdivá, či nikoli. Pokuta může dosáhnout až padesáti milionů eur…

Podobnou manipulaci a cenzuru jsem už zažil, jednak za socialismu v ČSSR a
potom v Íránu. Musím ale říci, že současná úroveň propagandy a cenzury
si s tím už moc nezadá. „Za pravdu se vždy platí kopancem,“ řekl kdysi
pan Werich a úroveň kopanců za vlastní názor v EU povážlivě roste.
Otázka je, kam až chtějí zajít.

Nechci vidět, aby zde, stejně jako se to už děje na mnoha místech v
Německu, jak je kdokoliv s opačným názorem, než je ten jediný správný
mainstreamový, ostrakizován, vyvržen ze společnosti, anebo dokonce ztratí
zaměstnání. Rozhodně odmítám názor samozvaných elit, které si osobují
právo na jedinou správnou pravdu. Odmítám cenzuru „nesprávných názorů“
ze strany podivných neziskovek placených buhvíodkud. My v SPD jsme bojovníky
za svobodu slova i myšlení, právě proto se na nás v poslední době valí z
jistých médií tolik útoků, špíny a polopravd.

Prezident Zeman odjel do Ruska, s ním i rekordně velká delegace podnikatelů.
I odpůrci Putina přiznávají, že Rusku se ekonomicky daří, navzdory
sankcím. Jak s odstupem hodnotit to, jak naše politika, ale zejména EU jako
celek, zareagovala na události na Ukrajině z roku 2014? A jak dál s Ruskem,
když už budeme mít novou vládu?

My v SPD říkáme ani Západ, ani Východ, ale Česká republika. Chceme
udržovat dobré vztahy pokud možno se všemi zeměmi, s ohledem na prosperitu
naší země a jejích občanů. Je pro nás důležitá ochrana lidských práv
našich lidí, zejména právo na práci a důstojný život. Proto budeme
raději obchodovat jako dříve sami napřímo za plné ceny (a tedy konkurovat
těm, kteří naše výrobky přeprodávají) než reexporty (například přes
Německo) za nízké ceny.

Jak se vlastně stavíte k členství v NATO?

V současnosti neexistuje alternativa kolektivní obrany, než je NATO. Naše
armáda není schopna plnit základní funkci, kterou je ochrana území a
obyvatel ČR. Proto členství v NATO je pro nás jediným řešením. Musíme
opět vybudovat vlastní funkční armádu. Naše armáda nemá sloužit jako
kapesní expediční sbor, ale plnit úkoly obrany státu. Pokud se ale
generálové v NATO připravují na válku, která již byla, a jejich aktivity
se soustředí na narůstající provokace a koncentrace vojsk kolem ruských
hranic, potom jsme toho názoru, že reforma smlouvy s NATO je nezbytná, aby
lépe odpovídalo problémům a ohrožením současné doby.

Jaký očekáváte další vývoj v EU? Pozice Merkelové a Macrona se nezdají
být příliš silné. Zadrhne se jejich centralistický motor, nebo budou
tlačit na pilu dál?

Myslím si, že oba jsou velice vzdáleni realitě současného života, v
zajetí informací, které jim dodávají „specialisté“, a proto se
nedomnívám, že by došlo k nějakému zásadnímu obratu v jejich politice.
Oba jako přesvědčení socialisté budou dále budovat eurosocialismus
postavený na levné práci ve střední a východní Evropě a budou nadále
vykřikovat, jak všechno zvládnou. Jenže představa, jak Německo bohatne
mimo jiné i z levné české práce, zatímco Češi zůstávají chudí (za
posledních 13 let našeho členství se naopak ekonomická situace obyvatel
výrazně zhoršila, stejně jako astronomicky vzrostlo zadlužení státu), je
pro mne nepřijatelná.

Jak teď hodnotíte Trumpa?

Ten obrat od povolební rétoriky k dnešní aktivitě je tak dramatický, že
si to netroufám hodnotit bez hlubší znalosti faktů.

Je některá věc v zahraniční politice, o níž se nemluví a na kterou byste
chtěl upozornit?

Je toho mnoho, co mne znepokojuje. My v SPD chceme vrátit české zahraniční
politice samostatnost a zbavit ji servilnosti vůči Bruselu. Pravda totiž je,
že drtivá většina problematických smluv souvisí s naším členstvím v EU,
a tím také s postupnou ztrátou české státnosti ve prospěch eurobyrokratů.
Proto jsem toho názoru, že zásadní reforma našeho vztahu k EU je nezbytná
(pokud je vůbec možná). EU nás zavazuje hlava nehlava řadou smluv. Je to
například smlouva CETA, kterou tak lehkomyslně schválil končící parlament
začátkem září tohoto roku a která otevírá země EU napospas
zahraničním korporacím bez ohledu na standardy, na bezpečnost, a kdy se
národní státy nesmějí bránit dovozům například geneticky
modifikovaných plodin a výrobků z nich, kdy korporace mohou naopak žalovat
státy o „oprávněně očekávaný zisk“.

V OSN se připravuje smlouva o migraci, kterou opět podepíše EU a která
definuje migraci jako lidské právo a ukládá signatářským státům
povinnost migranty přijímat. Dále je to smlouva PESCO, o které jsem se již
zmínil, novela dublinské smlouvy, které národní státy zbavuje zbytku
možnosti rozhodovat o tom, koho vpustí na své území a koho ne. Je to
nesmyslný zákon o zbraních, vnucený Evropskou komisí, zřejmě vyděšenou
představou, že by se občané mohli začít bránit útočníkům sami.

Je to možnost, že migranti, letmo legalizovaní v Německu (například
vousatý proplešlý „třináctiletý Syřan“), budou dostávat německé
dávky všude, kde budou, takže sami půjdou tam, kde se jim za ně bude žít
nejlépe. Poskytnout bezvízový styk s Ukrajinou a s Uzbekistánem, odkud
pocházeli pachatelé posledních teroristických útoků, hraničí se zdravým
rozumem.

Řada lidí, se kterými diskutuji, se děsí, co s námi bude, kdybychom
opustili EU. Já osobně se ptám, co z nás zbude, když v EU zůstaneme?
Nesmíme také zapomenout ani na kauzu lithium, na ono podivné „Memorandum of
understanding“. Je toho opravdu hodně, co musíme v dohledné době vyřešit.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Selský rozum: Na Sibiři vymysleli, jak oteplovat dům těžbou bitcoinů

Podnikatele z Irkutsku napadlo, jak se zabývat miningem kryptoměny a zároveň
vyhřívat domy.

Do roku 2020 plánují vybavení dvou tisíců kryptodomů.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Dnes a denně v Motole vidím, jak lidi ničí doplatky na léky. Není to nic
pěkného. Nový ministr zdravotnictví ujišťoval, že bude bojovat za
pacienty

Budoucí ministr zdravotnictví Miloslav Ludvík v úterních Událostech,
komentářích České televize prozradil, co chystá na české pacienty a
lékaře. Kritickým okem se na jeho plány podíval Tomáš Cikrt, někdejší
spolupracovník exministra zdravotnictví Tomáše Julínka za ODS. Česká
lékařská komora v čele s Milanem Kubkem možná bude nespokojená.

„Z hlediska legislativního procesu je tam jedna věc, kterou bych rád
dokončil, a to je zákon o neziskových nemocnicích. Nastupuji do rozjetého
vlaku, který už má za sebou tři roky ve funkci, a mým úkolem je s tímto
vlakem dojet do konce,“ zahájil Ludvík. „Můj rozdíl oproti kolegovi
Němečkovi, který je lékař, je v tom, že já jsem ekonom,“ doplnil host.
Hodlá se soustředit na nastavení úhradových plateb ze strany pojišťoven
nemocnicím, ale je připraven potýkat se i s platovou situací zdravotních
sester.

Prý by se nijak nechtěl vymezovat vůči odcházejícímu ministrovi financí
Svatopluku Němečkovi, zato dal najevo respekt premiérovi Bohuslavu Sobotkovi.
„Premiér Sobotka byl už třetím premiérem, který mi tuto účast ve
vládě nabídl, a je prvním premiérem, jehož nabídku jsem přijal,“
prozradil.

Diváky ujišťoval, že jako ministr bude usilovat o snížení finanční
spoluúčasti pacientů. „Já dnes a denně v Motole vidím, co mohou lidem
způsobit např. doplatky na léky. Není to nic pěkného,“ posteskl si na
závěr ředitel nemocnice Motol.

Česká lékařská komora by možná měla zpozornět

Tomáš Cikrt konstatoval, že Ludvík se jako ministr bude držet programu
ČSSD, pokud jde o péči o pacienty. Ukázal to poznámkou o snížení
spoluúčasti pacientů. Divákům Cikrt připomněl, že strop spoluúčasti
pacientům zařídil už Cikrtův někdejší šéf Tomáš Julínek.

Bude prý zajímavé sledovat, jak se Miloslav Ludvík postaví či nepostaví
ministrovi financí Andreji Babišovi (ANO). Měli bychom prý také sledovat,
jak bude nový ministr přistupovat k různým lobbistickým skupinám ve
zdravotnictví. Po schůzce s prezidentem Ludvík dával najevo, že se těmto
skupinám podívá na zoubek. Cikrt k tomu poznamenává, že Němeček dělal
pro jednu z lobbistických organizací, Českou lékařskou komoru, všechno, co
mohl, resp. co mu ministr financí Babiš finančně dovolil, pokud jde o platy
lékařů. Ale lékařské komoře to nestačilo. Teprve čas ukáže, v jakém
vztahu k sobě budou ČLK a Ludvík.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Kajínek je před kamerou! Krajský zastupitel má strach a zde je důvod

Jihomoravský krajský zastupitel Jiří Hlavenka zvolený ze Zelené a Piráty
na sociální síti Facebook napsal, že by možná měl tesknit nad výsledkem
voleb, nad tím, že sněmovnu řídí komunisté a Tomio Okamura, ale nepláče
nad tím. Zdá se mu totiž, že českou společnost ohrožuje něco mnohem
horšího než komunisté a Okamura.

Říjnové volby dopadly tak, jak dopadly. Orgány sněmovny obsazuje hnutí ANO
Andreje Babiše, které se přitom opírá o komunisty a SPD Tomia Okamury. Je
to neveselý pohled, ale Hlavenka se domnívá, že se poměry zase mohou
změnit. Na začátku 90. let minulého století šli lidé za Klausem a jeho
tunelováním ekonomiky, alespoň podle Hlavenky, pak šli za Milošem Zemanem,
který sliboval, že s tuneláři zatočí, ale neudělal to, a dnes jdou lidé
za Babišem, Okamurou a Vojtěchem Filipem, o které se druhý nejbohatší
Čech teď opírá. Kdo ví, jak to bude za čtyři roky, lidé pravděpodobně
půjdou za někým jiným. S touto vidinou Hlavenka nad výsledkem voleb
nepláče.

Velmi ho však znepokojuje jiná věc. Zneklidňuje ho, kolik prostoru v
médiích dnes dostává dvojnásobný nájemný vrah Jiří Kajínek.
Vyjadřuje se v novinách i v televizi, jako by se zapomnělo, že zavraždil
dva lidi. Tohoto vraha se dnes v televizi ptají, co si myslí o dalších
vrazích, a on odpovídá, že to byli zajímaví a inteligentní spoluvězni.
Podle Hlavenky je něco takového naprosto nepřijatelné.

„Není ve společnosti něco hodně shnilého? Televize tvoří
šestihodinový film, ve kterém násobný vrah a zloděj vykládá, že páchat
zločiny není žádná legrace, ale že to je tvrdá práce jako každá jiná...
Kšeft je kšeft, ale jsou i jistá tabu. Pachatelé nejtěžších zločinů
jsou úplně na dně patologické sedliny společnosti. Tu najdeme v každé
zemi. Jsou hnusem, o kterém víme, ale který nikdy a nikde nedostává prostor
k sebepropagaci. Neznamená to, že se o kriminálních činech nepublikuje: ale
z pohledu třetí osoby, s kontextem, se zkoumáním ‚anatomie zla‘. Ne že
zlu dáme prostor se vykecávat. Co přijde příště – rozhovor s člověkem,
který znásilňoval? ‚A jak na to ta dívka reagovala, křičela hodně, nebo
jen tiše plakala? Povězte to našim divákům!‘. Zdá se, že padají i
poslední zábrany. Za nimi je už jen propast,“ varoval zastupitel.

Politik nechápe, jak může česká veřejnost něco takého s klidným
svědomím sledovat.

Jiří Hlavenka doslova napsal:

Babiš-Okamura-komunisti. Mám být smutný, mám si zoufat nad touto hvězdnou
trojicí s většinou ve sněmovně, nad voliči, kteří toto trio vytvořili,
nad osudem demokracie v zemi?

Nejsem. Od listopadu 89 se stalo nejedenkrát, kdy populaci ovládli, doslova
zhypnotizovali pištci, kteří byli v manipulátorství o třídu obratnější
než jejich protivníci. V devadesátých letech šla půlka národa za
Václavem Klausem s jeho kapitalistem bez přívlastků, zato s mnoha tunely.
Vystřídal jej nastoupil Miloš Zeman, na flétnu zadul pár svých bonmotů o
spálené zemi, o "akci čisté ruce", o "vázání průkazek do kůže členů
ODS" a národ vstal a vydal se za dalším krysařem. Co vidíme dnes, není nic
jiného než nová varianta na staré téma: přijde někdo nový, neokoukaný,
má vervu, odhodlání a dobrou rétoriku, dostane hlasy. Lidstvo žilo
odjakživa vírou a nadějí. Víra se kamsi vytratila; zůstává věčná
naděje, že ten nový bude lepší než ten starý. Zamrzí to, ale
nepřekvapí - a zkušenost, že lidé nakonec zjistí, že pištec fouká
falešně mně brání vidět to beznadějně. Je-li společnost zdravá,
dostane se z toho.

Ale je tu věc, ze které na mně kus beznaděje opravdu padá: politiky lze
vyměnit, národ, kterým prostupuje hniloba, nikoli. Jde o fenomén Kajínka.
Člověk, který byl prokazatelně a prokázaně nájemným vrahem a lupičem (k
tomu druhému se zvesela přiznává) je dnes největší celebritou.
Pojmenovávají se po něm bonbóny a v televizi běží pětidílný film,
který není dokumentem, ale dle autorů "zpovědí" Kajínka, vícenásobného
nájemného vraha. Na tento seriál se dívá 1.3 miliónu diváků. Kajínek
pak dostává prostor v dalších médiích a stovky tisíc lidí to nadšeně
čtou: "Kajínek prozrazuje tajemství největších českých vrahů", píše
Blesk, nejčtenější český deník.

Není ve společnosti něco hodně shnilého? Televize tvoří šestihodinový
film, ve kterém násobný vrah a zloděj vykládá, že páchat zločiny není
žádná legrace, ale že to je tvrdá práce, jako každá jiná. Tištěný
deník publikuje názory vraha na další vrahy.

Kšeft je kšeft, ale jsou i jistá tabu. Pachatelé nejtěžších zločinů
jsou úplně na dně patologické sedliny společnosti. Tu najdeme v každé
zemi. Jsou hnusem, o kterém víme, ale který nikdy a nikde nedostává prostor
k sebepropagaci. Neznamená to, že se o kriminálních činech nepublikuje: ale
z pohledu třetí osoby, s kontextem, se zkoumáním "anatomie zla". Ne že zlu
dáme prostor se vykecávat. Co přijde příště - rozhovor s člověkem,
který znásilňoval? "A jak na to ta dívka reagovala, křičela hodně nebo
jen tiše plakala? Povězte to našim divákům!". Zdá se, že padají i
poslední zábrany. Za nimi je už jen propast. A pak je tu nažhavené
diváctvo - třetina lidí v ten večer sedících před televizí si naladila
Já, Kajínek. I zde je to stejně shnilé. Třetina lidí si není schopna
říct - probůh, vždyť to je nejhorší sorta, nájemný vrah. Přece se
nebudu koukat, jak tam ten člověk hodinu vykládá svůj životopis. Není
schopna tuto televizi odmítnout a jednou provždy si ji zařadit mezi odpad,
který se vymaže ze seznamu. Naopak, vítězí emoce: "je sympatický,
usměvavý", "to nemůže být zlý člověk", "byl přece omilostněn".
Vrátila milost taky život těm, které zavraždil? Vždyť tohle je čirá
odpornost. Jiní lidé zformulovali daleko lépe než to dokážujá, takže na
závěr tři citáty:

"S násilníkmi sa často identifikujú ľudia, ktorým chýba zdravé
sebavedomie. Cítia sa ukrivdení a odstrčení. Zločin fascinuje tých, ktorí
by radi prekročili hranice prístupných noriem, len na to nemajú odvahu.
Glorifikácia kriminálnikov vedie k zníženiu citlivosti na zločin. Násilie
nás fascinuje a vzrušuje. Sme síce spútaní výchovou a sociálnymi normami,
no kriminálnici v reálnom živote konajú za nás. Čím je zločinec
mediálne známejší, tým je počet jeho obdivovateliek vačší. Pre isté
ženy može byť vražda prejavom neobyčajnej mužnosti, sily a dominancie" (Gabriela
Pavlovčíková)

,,Za lásku sa skoro hanbíme, akoby to bol prejav slabosti. Kto je dobrý,
láskavý a prajný voči iným, je podozrivý. Hľadáme za tým skryté
motivácie, zisk, výhody. Naopak, keď sa niekto ukáže ako silný, stáva sa
hrdinom. Médiami sa bleskurýchle šíria názory a hodnoty, aj tie pokrivené.
Oslavovaním zločincov potláčame fakt, že urobili niečo zlé, ubližovali,
ničili životy, rodiny. Fascinácia zlom tu vždy bola, dnes však nadobúda
obludné rozmery. Spoločnosť akoby hlúpla.” (Jana Šípošová, obojí na
csfd.cz).

"Jsme v hluboké krizi, ale neumíme ji ještě dobře pojmenovat. Stupeň
agrese stoupá. Válka už dlouho nebyla a mladí muži by si chtěli...
zastřílet". (Agnieszka Holland pro dvtv.cz). Skoro ve všem jsem v životě
optimista. Ale kde tady vydolovat jiskřičku optimismu, to opravdu nevím.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Před brněnskou mešitou někdo nechal prasečí hlavu. Šéf českých
muslimů se prý může zbláznit

Před mešitou v Brně byla taška s prasečí hlavou. Muslimové považují
vepřové za nečisté maso. Policie považuje věc za přestupek, hledá
pachatele. Na případ upozornil server Lidovky.cz. Brněnský mluvčí Pavel
Šváb řekl, že policie pátrá po člověku, který tašku se zvířecí
částí na místo dal.

Brněnská mešita už v minulosti čelila několika útokům, například loni
v srpnu v ní neznámí útočníci rozbili dvě okna. Použili k tomu železné
tyče. Neznámí pachatelé také už dříve rozbili dveře objektu a
postříkali fasádu sprejem. Muslimové kvůli obavám z dalších incidentů
na objekt nainstalovali bezpečnostní kameru.

Oznámení o nejnovějším případu policie přijala v neděli. „Ohledali
jsme místo činu i samotnou věc. Zabýváme se tím,“ uvedl Šváb.

Podle webu Lidovky.cz prasečí hlava rozlítila předsedu Ústředí
muslimských obcí v České republice Muneeba Hassana Alrawiho. Muslimové
totiž považují vepřové maso za nečisté a věc vnímají jako urážku.
Alrawi uvedl, že útok je zbytečný a poškozuje pověst české společnosti.

V prostoru před brněnskou mešitou letos v létě uspořádala shromáždění
Iniciativa Martina Konvičky. Sešlo se tam asi sto odpůrců islámu, kteří
jedli vepřové maso a pili alkohol. Účastníci poslali před mešitu také
dívky v plavkách. Muslimské ženy chodí zahalené. Poté někteří
účastníci akce zapálili stránky Koránu.

Brněnská mešita vznikla v Česku jako první modlitebna svého druhu v roce
1998. V Brně žije odhadem asi tisíc muslimů.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Hlavní je, aby to v ČR bylo pro imigranty stejné jako v Německu.
Neziskovkářka Faltová divákům ČT prozradila, co chystá Brusel

Evropská komise dnes zveřejní každoroční zprávu o migraci a pro Českou
televizi je to vhodná příležitost, jak dát prostor k vyjádření Magdě
Faltové, ředitelce Sdružení pro integraci a migraci. A vůbec nevadilo, že
zpráva ještě nebyla zveřejněna, takže ji nebylo možné jakkoliv
komentovat.

Místo komentáře ke zprávě přispěla Faltová svým osobitým pohledem na
stav migrace. Nejprve promluvila o novém systému, který se EU ještě před
koncem roku chystá schválit.

„Hlavním účelem toho nového systému je větší unifikace a standardizace.
Když člověk požádá o azyl v České republice, tak aby ty podmínky byly
víceméně stejné i z hlediska pravděpodobnosti pozitivního či negativního
rozhodnutí, jako jsou třeba v Německu nebo v Rakousku,“ uvedla.

Když poté měla vysvětlovat příčiny takových událostí jako, že v
týdnu bylo na Slovensku zadrženo 78 ilegálních migrantů, tak Faltová
uvedla, že je to proto, že syrští migranti prostě nechtějí žít v
takových zemích, jako je Turecko.

Hlavní podle ní především je, jak Slovensko s imigranty naloží. Pokud
prý do EU vstoupili v Maďarsku, je otázkou, zda je tam Slovensko vrátí,
nebo vyhodnotí Maďarsko jako nebezpečnou zemi. „Česká republika by je do
Maďarska nevrátila,“ ujistila Faltová.

Nový systém podle Faltové udělá jasno v tom, že umožní
přerozdělování, pokud v jedné zemi bude tak velký nápor, že to nebude
zvládat.

Následoval dotaz, zda si Faltová dovede představit nějaké řešení
současné situace. „Já si dovedu představit takové řešení, ale
nemyslím si, že pro něj je podpora. Pozice Visegradských zemí, momentálně
doplněných Rakouskem, je tak razantní, že to politicky nemá řešení,“
zalitovala.

Právě proto je podle ní snahou EU vytvořit všude stejné podmínky pro
žadatele, aby se nemuseli honit jen do některých zemí.

Moderátorku pak zajímalo, jak se osvědčil kodex pro neziskové organizace,
se kterým před několika měsíci přišla Itálie, aby nastolila alespoň
nějaký pořádek při převážení imigrantů z Afriky přes Středozemní
moře.

Faltová začala vysvětlovat, že v kodexu byly body, které jsou pro
neziskovky neakceptovatelné. Zejména to, že by jejich činnost měla být
přímo na lodích kontrolována policií. „To je v rozporu s humanitárním
postavením a ohrožuje to humanitární mise,“ vysvětlovala.

Pak ujistila, že funguje nějaká spolupráce mezi Itálií a Libyí, je však
otázkou, na čem se tam vlastně Itálie a EU podílejí.

„Je potřeba dohlédnout, aby nebyla porušována práva migrantů. Já si
myslím, že je to velmi problematické, že v Libyi dochází k porušování
práv migrantů,“ varovala a začala popisovat praktiky znásilňování či
otrocké práce.

„A myslím si, že to, jak ta spolupráce byla nastavena, tomu ještě
přispívá,“ skončila Faltová chmurně.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Hloupost! Markéta Šichtařová jasně ve věci maminky, kterou vyhodili z
nemocnice od dítěte

V Masarykově nemocnici v Ústí nad Labem došlo k dramatické situaci. Na
zdejší jednotce intenzivní péče se léčí se zápalem plic pětitýdenní
chlapeček. Jeho maminka mu chtěla být nablízku. Lékař se jí pokusil
vysvětlit, že to není možné. Maminka se však nenechala přesvědčit a
lékař si nakonec zavolal na pomoc policii. Ekonomka Markéta Šichtařová se
postavila na stranu matky. Ekonomku zaráží, jak snadno se dnes lidé
zříkají odpovědnosti za své dítě.

V nemocnici v Ústí nad Labem došlo ke zvláštní situaci. Jedna z maminek se
tu hádala s lékařem, zda smí být nablízku svému maličkému synovi,
který se léčí na zdejší jednotce intenzivní péče. Lékař matce
vysvětloval, že něco takového na jednotce intenzivní péče není možné,
kvůli ochraně pacientů. Maminka se však nedala přesvědčit, tak si lékař
přivolal na pomoc polici. Maminku to zdrtilo, což ukázala např. reportáž
televize Prima.

Markéta Šichtařová se na sociální síti Facebook podivovala nad tím, jak
snadno se někteří rodiče vzdávají odpovědnosti za své dítě a
svěřují ho do rukou státní nemocnice s představou, že v rukou státu bude
jejich dítku nejlépe.

„Mizerné právní povědomí zdravotnického personálu se jakž takž dá
pochopit (nikoliv tolerovat), protože zdravotnický personál studoval jiný
obor než právo. Z diskusních reakcí veřejnosti je mi však úzko. Tolik
lidí je ochotno vzdát se své odpovědnosti za své vlastní dítě a naivně
věřit, že předá-li je do rukou státu (tj. státní nemocnice, školy...),
bude to pro dítě lepší! Pohodlnost? Hloupost? Naivita? Indoktrinovanost?
Aneb najdi 3 rozdíly vůči kauze ‚táty-parťáka‘ a domácím úkolům.
Dítě patří k rodičům a vždy jen k rodičům. A za žádných okolností,
pokud by nehrozilo spáchání trestného činu, je nelze oddělit pod jakousi
falešnou záminkou, že na zemi se spát nedá. To je jako argumentovat, že
žena nemůže vylézt z hořícího domu na ulici, protože nemá make-up,“
napsala Šichtařová.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Podívejte se na Roam Ski: Exoskelet pro lyžaře (VIDEO)

Americký startup Roam Robotics ukázal prototyp exoskeletu pro lyžaře. Celá
konstrukce se připevňuje k nohám, tedy bere si část váhy sportovce na sebe
a tím snižuje napětí ve svalech a zvyšuje efektivitu při skoku. Píše o
tom The Verge.

Nový exoskelet je sestaven z batohu s napájecím zdrojem a z dvou konstrukcí,
které se připevňuji k nohám, a které fungují pomocí měkkých
pneumatických aktuátorů. Při ohýbání kolen se aktuátor naplňuje
vzduchem a zařízení funguje dle principu amortizéru. Exoskelet by měl
pomoci sportovcům lyžovat lépe a rychleji.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Hodný George Soros, oběť Hitlera, dal miliardy a miliardy na pomoc světu.
Jiný pohled na neoblíbeného muže

Maďarského miliardáře George Sorose žijícího v USA mnoho lidí nenávidí,
ale mnoho lidí ho také oceňuje. Server britského deníku Independent
čtenářům vysvětluje, čím si miliardář tuto nenávist na jedné straně
a respekt na straně druhé vysloužil.

Při vyslovení jména miliardáře George Sorose se nejednomu člověku
zatemní mysl hněvem. Podle britského serveru tohoto muže nenávidí
pravicoví radikálové, protože jim dlouhá léta kazí plány na ovládnutí
světa. „Své výjimečné bohatství Soros využil k šíření liberálních
hodnot po celém světě, což mu vyneslo nepřátelství krajní pravice,“
píše doslova Mike Harris v komentáři pro Independent. Pro pravicové
radikály se tak Soros stal nepřítelem číslo jedna.

O Sorosovi se po internetu šíří zvěsti, že sehrál svou roli v
rozpoutávání uprchlické krize. Americký moderátor Alex Jones, jenž se
netají sympatiemi k nově zvolenému prezidentovi USA Donaldu Trumpovi, o
Sorosovi dokonce prohlásil, že „Soros stojí v pozadí muslimské snahy o
převzetí moci na Západě“. Nechybějí ani další konspirační teorie,
jejichž cílem je pošpinit a zničit člověka s čistými úmysly,
bojujícího za liberální hodnoty, dodává autor.

„Hackeři, o nichž se údajně soudí, že mají napojení na ruskou vládu,
v srpnu ukradli a zveřejnili tisíce dokumentů ze Sorosovy nadace, čímž
ohrozili mnoho statečných individuálních dárců,“ pokračuje v popisu
útoků na George Sorose Harris.

Celý text v angličtině najdete zde.

Po pádu Berlínské zdi se přitom zdálo, že se společnost vydá jiným
směrem. Lidé věřili, že na Západě potrvají dál svobodné
liberálnědemokratické režimy, které přijmou za své i postkomunistické
země. Soros podle serveru vydal 250 milionů dolarů na nové učebnice v
ruském jazyce, které měly zdejším lidem vysvětlit, co to vlastně je
demokracie, protože Rusové s ní neměli prakticky žádné zkušenosti a
učili se jí od nuly. Dalších 250 milionů dolarů Soros vydal na stavbu
nové univerzity v Budapešti. Dalších padesát milionů vydal na pomoc Bosně
a 100 milionů dolarů poskytl Ruské federaci k tomu, aby místní akademici
zůstali ve své zemi a pomohli své vlasti k opětovnému vzestupu.

„Odhaduje se, že celkem vydal asi 11 miliard dolarů na podporu demokracie,
LGBT komunity, na podporu uprchlíků a na obranu lidských práv,“ píše
dál autor. V přepočtu jde asi o 286 miliard korun. „Jako soukromá osoba je
vůbec nejštědřejším dárcem stavícím se na obranu demokracie,“ mohou
se zájemci také dočíst.

Co k tomu Sorose vlastně vedlo? Ve zkratce lze říci, že jako člověk,
který přežil holocaust, usiluje o to, aby se podobná hrůza na světě už
nikdy neopakovala. Věří, že nejlepší obranou proti běsům radikalismu
představuje liberální demokracie. Proto ho podle Harrise nemají v lásce
lidé jako ruský prezident Vladimir Putin, budoucí prezident USA Donald Trump
i jejich příznivci, kteří jsou ochotni překroutit pravdu, využít
polopravdu nebo otevřeně lhát, aby poškodili obraz tohoto miliardáře.

Mike Harris má za to, že každý útok na Sorose je vlastně útokem na
všechny liberálně smýšlející občany. Autor v této souvislosti
přiznává, že pracoval na projektech, které Soros financoval, ale Harris v
tom nevidí sebemenší problém. Naopak je na to hrdý, jelikož šlo např. o
projekty posilující svobodu projevu ve Velké Británii.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Prezident Peru se rozhodl odstoupit z funkce kvůli skandálu s podplácením
členů kongresu

Peruánský prezident Pedro Kuczynski podal demisi kvůli skandálu s
podplácením členů kongresu. Uvádí o tom portál Diario Gestion.

V předvečer opoziční strana Národní síla informovala o pokusech
podplácení poslanců, aby nedošlo k vyslovení nedůvěry prezidentu
Kuczynskému během hlasování v kongresu, které má proběhnout 22. března.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Zdanit banky a velké firmy, napadlo Bohuslava Sobotku. A je zde přirovnání

Za svůj plán zdanit banky a operátory si premiér Bohuslav Sobotka (ČSSD)
vysloužil přirovnání k francouzskému ekonomovi Thomasi Pikettymu.
Komentář s názvem „Bohuslav Piketty“ přinesl komentátor Petr Kamberský
v Lidových novinách.

Server Lidovky.cz již včera přinesl zprávu, že politici se snaží vymyslet,
jak nadnárodní nebo cizokrajné firmy přimět vracet nebo nechávat část
vydělaných peněz české ekonomice. „Je nutné zahájit debatu o možných
opatřeních,“ nechal se slyšet Sobotka. A jeho ČSSD se tak vrací k nápadu
uvalit daň na finanční sektor, energetiku a telekomunikace. Zároveň chce
zavést progresivní daně pro firmy tak, aby ty malé platily málo a velké
hodně. Příznivce však zatím nemají, proti je i ministr financí Andrej
Babiš (ANO). „Opatření, která doporučují experti pana premiéra,
nepovedou ke kýženému výsledku. Většina z nich může investory spíš
odradit,“ myslí si. Původní text ZDE. V souvislosti s tímto se pak
rozepsal i komentátor Kamberský. „Zdejší fanoušci Thomase Pikettyho se
musejí radovat: jeho teze si oblíbil a hodlá realizovat už i samotný
Bohuslav Sobotka. Radovat by se mohl i autor absurdních divadelních her
Václav Havel: plnění státního rozpočtu bude přebytkové, proto zavedeme
nové daně!“ uvádí svůj text. A domnívá se, že tento návrh předsedy
ČSSD musel pobavit glosátory politiky. „Moderní levicová strana se
rozhodla dělat přesně to, co provedl ‚odporný pravicový populista‘
Viktor Orbán. Znalce byznysového zákulisí pak ještě více pobaví fakt,
že ČSSD chce zdanit ČEZ, a skrze O2, AirBank či PPF Banku dokonce Petra
Kellnera…,“ zmiňuje Kamberský s tím, že neotočí-li Babiš o 180
stupňů, sektorová daň nepřichází v úvahu. „Od pana Sobotky je to jen
velmi chytrý tah, jak se necelý rok před volbami vyprofilovat. V podstatě
už bylo načase, poslední dobou volič občas nedokázal rozlišit, co je
návrh ČSSD a co ANO. Daně uvalené na banky a ‚telco‘ profilují stranu
jako jasně levicovou, stranu antikapitalismu, stranu, která se snaží
komunistům ponechat minimum agendy. Na tradiční, postsocialistické voliče
takové slogany mohou zabrat – a snahu oslovit ‚moderní liberály‘ už
ČSSD svým příklonem k Miloši Zemanovi jednoznačně odpískala,“
zkonstatoval. Sobotka podle jeho názoru vytáhl první vejce z košíku, jejž
obvykle nosí populistické strany. „Je to svým způsobem poprvé, co
dostává Andreje Babiše populistickým nápadem pod tlak,“ uvedl. Závěrem
pak dodal, že nejvtipnější na celém příběhu je ironie socialistických
dějin. Byli to totiž podle jeho slov právě sociální demokraté za vlády
premiéra Miloše Zemana, kdo za hubičku prodal české banky zahraničnímu
kapitálu. „A o dvacet let později se rozčilují, že výnosy utíkají do
ciziny, a chystají se banky dodatečně zdanit,“ uzavřel.

Choices:
- ne
- ano


Question:
„Kdy si důchodci budou moct koupit kilo hovězího? To je jen pro bohatý!“
U Jílkové v publiku bouchly emoce, když došlo na ceny potravin

Moderátorka Michaela Jílková v pořadu Máte slovo otevřela palčivé téma,
před Vánoci téma přímo výbušné pro každého, kdo hodlá péct cukroví
– cenu vajec a másla. Stanou se vejce potravinou toliko pro horních deset
tisíc lidí v Česku?

„Také jste v šoku, když kupujete čtvrtku másla za šedesát korun a jedno
vejce za pět korun? Dobrá zpráva je, že by máslo mělo zlevňovat, ale
projeví se to i v obchodech? A stane se z vajec luxusní zboží?“ zeptala se
Michaela Jílková v České televizi.

Stát by měl regulovat cenu másla!

U diskusních stolečků o tom debatovali ministr zemědělství Marian Jurečka
(KDU-ČSL), ředitel pro programování a strategii Potravinářské komory ČR
Miroslav Koberna, předsedkyně Českomoravské drůbežářské unie Gabriela
Dlouhá, viceprezident pro obchod Svazu obchodu a cestovního ruchu ČR Pavel
Mikoška, člen představenstva Asociace českého tradičního obchodu Petr
Morava, majitel rodinné farmy František Mikoláš, manažer restaurace z
Kutné Hory Marcel Mráz.

Jurečka hned v úvodu konstatoval, že až padesát procent ceny másla
navyšují obchodníci svými maržemi. A kvůli panice, která je zde
vyvolávána, máslo stojí v obchodech až 80 korun. Mikoška oponoval, že si
obchodníci rozhodně nenechávají tak vysokou marži, jak ve studiu naznačuje
končící ministr. Svou roli v nových cenách másla jistě hrály určité
ekonomické tlaky. V Číně notně vzrostla poptávka. „Ale je potřeba
říct, že se na tom podílí ředitel Madety, který odstartoval tu hysterii a
vy a pan premiér Sobotka jste tu hysterii ještě prohloubili,“ obořil se
Mikoška na Jurečku.

Ve stejném duchu se vyjádřil i pan Petr Morava, který jako český
obchodník důrazně odmítl, že by měli prodejci padesátiprocentní marže
na másle. Drobní obchodníci prodávají máslo za šedesát korun, protože
ho také za vyšší ceny nakupují. Ve chvíli, kdy velké řetězce
prodávají máslo za třicet devět korun, prodávají je podle pana Moravy pod
cenou, což se mu zdá nefér.

Pak se přihlásil o slovo pan Mráz z Kutné Hory. „Stát by měl určité
ceny garantovat. Když bude panovat určitá hysterie, pak opravdu ta cena
naroste až k 80 korunám. Já mám obchodní školu a vím, že marže může
být 20 až 30 procent. Ale já jsem byl v obchodě a viděl jsem polské máslo
za padesát korun. Já bych si polské máslo nekoupil, myslím si, že se má
podporovat česká výroba, ale to je hrozný,“ rozčiloval se manažer
restaurace.

Mojí mámě přidají tři stovky, ale politici si přidali sedm tisíc!

Když se ke slovu dostal František Mikoláš, prozradil, že jeho firma
vyrábí denně asi 200 kilo másla, čtvrtka másla u něj stojí přibližně
63 korun a u této ceny také zůstane, protože něco spolknou výrobní
náklady, něco je potřeba zaplatit prodavačce a tak podobně.

Pak si vzal slovo znovu Marcel Mráz a zdůraznil, že by stát měl regulovat
cenu másla. „Podívejte se, mojí mámě na důchodě přidají od nového
roku tři až čtyři stovky. A sami politici si zvedli platy od nového roku o
sedm tisíc. Takhle to je,“ zuřil před kamerami pan Mráz.

Pan Lacina z publika si ještě přisadil. „Vy prodáváte v krámě máslo za
padesát korun, ale copak normální rodina spotřebuje máslo za tři dny? A
copak je zdravější potravina pro matky a děti, než je mléko? Ti doktoři
nám lhali, že mléko s nízkým obsahem tuku je zdravé! Vždyť to je odpad,“
rozčiloval se pan Lacina v publiku.

Takže vy zabíjíte děti, protože si to přejí řetězce?

Obchodník Mikoláš oponoval, že se produkuje nízkotučné mléko, protože
si to přály řetězce. „Takže vy zabíjíte děti, protože si to přejí
řetězce,“ vykřikl pan Lacina na obchodníka. Ten to důrazně odmítl.
Okamžitě také zdůraznil, že musejí vyhovět požadavkům řetězců. Pan
Lacina se však vrátil do minulosti a připomněl lidem, že v osmdesátých
letech minulého století byla výkupní cena mléka dvě koruny na litr. A
máslo tak mohlo být levnější.

Jílková ve studiu prohlásila, že čeští mlékaři vyvážejí mléko s
vyšším obsahem tuku do zahraničí a mléko s nižším obsahem tuku
zůstává v Česku. „Ale to takhle nemůžete říct,“ ozval se okamžitě
Jurečka. Někteří čeští producenti to opravdu dělali, ale také ne
všichni. A ti, kteří to dělali, k tomu byli v minulosti dotlačeni mimo
jiné tím, že Češi hleděli především na co nejnižší cenu. Teď se to
konečně mění, ale trvá to.

My chceme vládu, která má trochu v hlavě!

Moderátorka poté přehodila výhybku a věnovala se cenám vajec. Paní
Gabriela Dlouhá zaskočila diváky tvrzením, že vajíčka začnou zlevňovat
až kolem Velikonoc. Současné ceny ovlivňuje např. fipronilová aféra.
Fipronil je pesticid člověku nebezpečný, který se dnes bohužel nalézá ve
vajíčkách v mnoha zemích Evropy. Česku se sice tato kalamita vyhnula, ale
české ceny tato aféra stejně ovlivnila. Kolem Vánoc může proto v
obchodech vajíčko stát až sedm korun. Chovatelé přitom jedno vajíčko
vyprodukují za korunu a osmdesát halířů, prozradila paní Dlouhá. Už je
pak jiná věc, za kolik prodávají vejce řetězce. A opravdu nesmíme
zapomínat na již zmíněnou fipronilovou aféru.

Tato slova však zvedla ze židle dámu sedící v publiku, která se rozkřikla
ze všech sil. „Prosím vás, co nás to zajímá, jak je to v cizích
státech? My chceme vládu, která má trochu v hlavě! Ti zemědělci od rána
do večera dřou, ale nemravný jsou řetězce. A ještě si lidi řeknou: Hele,
v Holandsku nejsou vejce, tak je prodáme tam a na Čechy kašleme!“ křičela
dáma z plných plic.

Pán sedící v publiku kousek za ní si ještě přisadil, když doporučil
lidem, aby se podívali, jak obrovské zisky mají nadnárodní řetězce. „To
by měla vláda regulovat!“ zesiloval pán hlas. Jurečka se ihned bránil,
že se s tím česká vláda něco snaží dělat. Je ale především na
spotřebitelích, aby kupovali kvalitní vejce. Obchodníci by také měli lidem
říkat, že české vejce je dražší, protože je kvalitnější.

Dáma, jež by si přála mít vládu, která má „trochu v hlavě“, se
však znovu přihlásila o slovo a rozkřikla se na celé studio. „Když nás
tu pan ministr nabádá, abychom nakupovali kvalitu, tak se chci zeptat, prosím
vás, můžete mi, pánové, říct, kdy si budou moct důchodci koupit kilo
hovězího nebo mámy kilo hovězího pro děti? Stojí to 130 korun! To je jen
pro bohatý,“ zesilovala paní hlas tak mocně, že jí takřka docházel dech.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Peruánka chtěla darovat Putinovi svetr, ale byla zadržena. FOTO

Peruánka Julia Castrová, která má pletařský podnik, se pokusila v sobotu
darovat svetr vlastní výroby ruskému prezidentu Vladimiru Putinovi, který se
nachází v Limě na summitu APEC, ale byla zadržena ochrankou.

Žena se pokusila přiblížit k ruskému prezidentovi, ale bezpečnostní
služba jí v tom zabránila. Teď se nachází na policejním okrsku, kde
poskytuje vysvětlení.

„Byl tam zmatek, možná, že to nebylo nejlepší místo s ohledem na
zvýšená bezpečnostní opatření kvůli přítomnosti mnoha prezidentů, ale
věřím, že Vladimir Putin přece jen dostane tento svetr, snad mi v tom
pomůžete," řekla Castrová v éteru rozhlasové stanice RPP.

Peruánka rovněž sdělila, že se zúčastnila zasedání summitu APEC
věnovaného podpoře drobného a středního byznysu a podařilo se jí setkat
se zástupci zakladatele sociální sítě Facebook Marka Zuckerberga, aby mu
rovněž předala dárek od svého podniku.

Choices:
- ne
- ano


Question:
U amerických katolíků se projevují příznaky znechucení z papeže
Františka

Během posledních čtyř let se počet katolíků, kteří s papežem
nesouhlasí, více než zdvojnásobil ze 4 procent v roce 2014 na 9 procent v
roce 2018.

Mezitím procento amerických katolíků, kteří se za stejné období hlásí
k „příznivému“ pohledu na papeže Františka, spadlo o jedno procento,
což je propad z 85 procent v roce 2014 na 84 procent dnes.

Počet amerických katolíků, kteří si myslí, že papež František
představuje pro římskokatolickou církev významnou pozitivní změnu oproti
svým předchůdcům papeži Benediktovi XVI. a Janu Pavlu II. spadl za tři
roky 2015 až 2018 podle zjištění Pew o jedenáct procent. V roce 2015
podstatná část katolíků (69 procent) říkala, že Františkův pontifikát
představuje „významnou změnu k lepšímu“, zatímco v roce 2018 počet
vyjadřujících takovýto názor spadl na jen něco přes polovinu (58 procent).

Během tohoto tříletého období se počet amerických katolíků, kteří
vyjadřují protikladný názor – že František představuje „významnou
změnu k horšímu“ – více než zdvojnásobil, z pouhých 3 procent v roce
2015 na 7 procent v současnosti.

Podíl amerických katolíků, kteří papeže Františka popisují jako „přehnaně
liberálního“, vystřelil nahoru z 19 procent v roce 2015 na 34 procent v
roce 2018, přičemž počet těch, co ho považují za „naivního“, vyrostl
za stejné období z 15 procent na 24 procent.

Američtí katolíci při hodnocení práce, jakou papež odvádí, mu
všeobecně dávali horší známky, než to dělali předtím během jeho
pontifikátu.

Např. ohledně toho, zda je efektivní při šíření katolické víry, počet
těch, co říkají, že pontifik odvádí „výbornou“ nebo aspoň „dobrou“
práci, spadl z 84 procent v roce 2015 na dnešních 70 procent. Počet těch,
co dávají za jeho práci v této oblasti známku „dostatečnou“ nebo „nedostatečnou“
vyrostl za stejné období z 10 na 25 procent.

Něco podobného se projevuje i ohledně mínění lidí o tom, jak si papež
vede ohledně tradiční morálky, kdy počet těch, co hodnotí jeho práci
výbornou nebo dobrou spadl o deset procent, z 80 procent na 70 procent, a ti,
co ho hodnotili dostatečnou nebo nedostatečnou se v posledních třech letech
v počtu zdvojnásobili z 13 procent na 26 procent.

Rozdělíme-li americké katolíky podle politického přesvědčení, tak ty
rozdíly začnou být ještě zřetelnější, kdy katoličtí Republikáni na
papeže v nepříznivém světle pohlíží daleko více, než na papeže
pohlíží Demokraté.

Většina amerických katolických Republikánů (55 procent) např. dnes na
papeže pohlíží jako na „příliš liberálního“, zatímco toto procento
před jen třemi lety nebylo ani poloviční, když bylo na pouhých 23
procentech. Ve stejné demografické skupině se počet těch, co považují
Františka za „naivního“ také zdvojnásobil z 16 procent v roce 2015 na 32
procent v současnosti.

Avšak i mezi katolickými Demokraty je trend vyjadřovat se k papežovi se
zklamáním. Počet těch, kdo na Františka pohlíží jako na „příliš
liberálního“, vzrostl od roku 2015 z 16 na 19 procent a podíl těch, co na
něj pohlíží jako na „naivního“ rovněž za stejné období vzrostl ze
14 na 18 procent.

Thomas D. Williams

Choices:
- ne
- ano


Question:
Víme, co marketingoví odborníci říkají o ruském dokumentu Prezident v
hlavní roli s Vladimírem Putinem

Televize Kinosvět nasadila na tři úterky, vždy ve 20.20 hodin jednotlivé
díly ruského dokumentu Prezident, v němž je hlavní osobou Vladimír Putin.
Film vznikl v roce 2015 a zachycuje politický i běžný život Vladimíra
Putina ve funkci prezidenta a premiéra od srpna 1999 do roku 2015. A nejen to.
Putin se v něm obsáhle vyjadřuje k dramatickým momentům v ruských
dějinách, jako jsou válka v Čečensku, smrt posádky ponorky „Kursk“,
teroristický útok na Dubrovku či otázka Krymu.

A vedle toho komentuje některé zlomové body vysoké světové politiky a
proměny postojů k Rusku v souvislosti s ekonomickou krizí či olympijskými
hrami v Soči. A zazní i jeho komentář k americkému 11. září 2001, válce
v Iráku či válce v Jižní Osetii. Vše je bohatě ilustrováno archivními
záznamy.

Jde čistě o ruskou propagandu a pouhý marketingový tah? K tomu se v debatě,
která se vysílá vždy po skončení příslušného dílu, vyjadřují
přední čeští marketingoví odborníci Ing. Jiří Mikeš, doc. PhDr. Jitku
Vysekalová, Ph.D., prezidentka České marketingové společnosti A Ing. Jan
Binar, šéf české pobočky agentury McCann Worldgroup Parlamentní listy už
mají v tuto chvíli celou debatu k dispozici. Podívejte se na ni a mimo jiné
se dozvíte odpovědi na otázky nakolik jde o dokument, publicistiku či
reklamu, zda je snímek udělán pro Rusko, či pro distribuci v zahraničí,
jaký je jeho pravděpodobný cíl a jaká je síla značky „Vladimír Putin“.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Křehounká generace nepoužitelných subtilních bytostí! Markéta
Šichtařová účtuje s mnohými z kampaně MeToo a odhaluje, jak drsně
vyřešila vlastní sexuální obtěžování

Ekonomka Markéta Šichtařová tak trochu překvapeně hledí na kampaň „MeToo“,
prostřednictvím které se hlásí ženy, které byly v minulosti sexuálně
obtěžovány. Jí se to prý stalo jen jednou. V metru. Se sexuálním
útočníkem se vypořádala po svém. Zároveň poslala vzkaz všem ženám a
mužům, kteří považují za sexuální obtěžování snad i pozvání na
rande.

Na blogu iDnes.cz se Šichtařová vyjádřila ke kampani „MeToo“, jejímž
prostřednictvím většinou ženy poukazují na údajně neřešené sexuální
obtěžování ze strany mužů. Jí samotné se to prý stalo jen jednou.

„Jednou, když mi bylo asi osmnáct, jsem jela metrem, a nějaký podivný
týpek se na mě začal lepit a pokoušel se mě v davu osahávat. Levou rukou
jsem ho chytila pod krkem, pravou jsem mu dala pěstí a začala ječet na celý
vagón ‚podívejte se na toho prasáka!‘. Lidé se v děsu, že by snad
mohli být zataženi do nějaké lapálie, začali okamžitě odsouvat na druhý
konec vlaku a měli spoustu práce při hledání čehosi ve svých kapsách,
kabelkách a na stropě; bylo legrační pozorovat, jak ten doposud nacpaný
vagón se náhle zázračně dokázal kolem mne uprázdnit a všichni ti
odvážní lidičkové se sardinkovali na jeho okrajích. Protože jsme už
vjížděli do stanice, ten týpek se mi vytrhnul a vyběhl ven,“ popsala
Markéta Šichtařová událost.

Není si jistá, zda šlo o sexuální obtěžování nebo o konflikt s
feťákem, který ztratil zábrany a chtěl si sáhnout. Dodnes se prý kloní k
myšlence, že šlo spíše o střet s feťákem. Tak či tak dala agresorovi
najevo svou nelibost tak nahlas, že raději utekl. Dnešní mladé ženy to
možná neumějí. Možná byly natolik chráněny politickou korektností, že
už za sexuální obtěžování považují téměř cokoliv. Ve Francii už se
prý dá považovat za sexuální obtěžování i nevhodné pozvání na rande.
V tom případě prý možná Šichtařová sexuálně obtěžovala svého
vlastního manžela, když mu na rande řekla, aby se konečně k něčemu
rozhoupal. Může to tedy být tak, že dnešní mladá generace nemusela
řešit stres v práci či různé těžké životní momenty a tak považují
za problém i něco, co by pro minulé generace problémem nebylo.

„Slyšeli jste někdy o generaci sněhových vloček? Jde o lidi
přicházející po generaci mileniálů, neboli po generaci Z. Jde o špičku
ledovce, protože generace před nimi jsou na tom jen o trochu líp. Tihle lidé
byli natolik chráněni výchovou, že nikdy nezažili nejmenší psychické ani
fyzické nepohodlí. Nikdy neměli existenciální starosti, nikdy se o sebe
nemuseli starat, vždy byli vystaveni takové hyperkorektnosti, že nezažili
pocit stresu. A to je zničilo. Výsledkem je křehounká generace
nepoužitelných subtilních bytostí, které se nemohou rozhodnout, ke kterému
z pětadvaceti známých genderů vlastně patří, psychicky se hroutí při
záběrech válečného zpravodajství i při pozvání na rande. Sexuální
agresory vidí číhat za každým bukem a domnělé sexuální agrese je
natolik stresují, že se s nimi potichu užírají, aby pak po dlouhých letech,
vyprovokováni řetězovou kampaní, s pocitem zadostiučinění vyvěsili na
svůj instagram hashtag #metoo,“ napsala dáma.

Šichtařová tím prý nechce nijak zlehčovat skutečné sexuální
obtěžování, ale odmítá se podřizovat diktátu lidí, kteří za
sexuální obtěžování považují i jednání, které ona považuje za
tolerovatelné. Pokud např. nějakým ženám vadí, že jim muži koukají do
výstřihu, mají si vzít třeba svetr až ke krku. Problém zmizí.

Stojí za pozornost, že po onom incidentu z metra se prý Šichtařová
obořila i na své spolucestující, kteří jí tehdy nepomohli. „A vy jste
stejná hovada jako ten prasák, co na tom stropě chcete vykoukat? Sem jste se
měli koukat!“ zařvala na své spolucestující.

Choices:
- ne
- ano