Question:
Co se skrývá za těmito masivními ocelovými dveřmi? Doufejteme, že to
nikdy nebudeme muset použít

Co vám přijde na mysl, když si představíte katastrofu? Kam byste se ukryli?

Možná se vám vybaví nějaké sklepení s kovovými vlnkami po stěnách a
mnoha konzervami fazolí kolem? Ať je to cokoli, asi to není tak, že byste si
užívali apokalypsu v pohodlí.

...

Ale proč žít v nějakém zvelebeném příkopu, když můžete obývat
přepychový bunkr, zatímco venku burácí hurikány?

Tyto luxusní bunkry najdete všude po cestě z Indiany do Německa a jsou tím
nejlepším, co si dokážete vůbec představit.

Tohle je bezpečnostní místnost, zde se nedostane nikdo, kdo zde nemá být.

Je zde i vlastní skleník, pokud by bylo nutné zde přebývat delší dobu.

Je zajištěna také filtrace vzduchu, aby místní obyvatelé mohli dýchat
čerstvý vzduch.

Vzduchové filtry

Místnost, kde se vyrábí elektrická energie a kde je voda skaldována

Nechybí ani fitness místnost, která sousedí s chovatelskou místností pro
nejrůznější zvířata

Jedna z místností k odpočinku

Jídelna s diváckým sálem?

Zmínili jsme, že toto vše je v podzemí?

V kuchyni jsou dvě lednice a také více sporáků s troubami

Vypadá to, že byste tady mohli uvařit dobrá jídla!

Koupelny jsou tam také velmi hezké

Je tam také dostatek lůžek pro přátele a rodinu

Jen se ujistěte, že s sebou vezmou i DVD sbírku

K dispozici je i část, kde by mohla být také nemocniční lůžka v
případě potřeby

Místo ke spánku...

Komentáře:

Choices:
- ne
- ano


Question:
Jiří Dienstbier se vychválil, co všechno se mu povedlo. Třeba peníze pro
neziskovky. A pak už opravdu skončil ve vládě

„Vzhledem k tomu, že za pár okamžiků budu předávat funkci svému
nástupci, rád bych zbilancoval svou činnost,“ uvedl svou poslední tiskovou
konferenci na Úřadě vlády odcházecící ministr pro lidská práva Jiří
Dienstbier (ČSSD).

Mimo jiné zdůraznil, že Legislativní radě dával prostor, aby zcela
nezávisle posuzovala kvalitu předkládaných návrhů zákonů. „To
posuzování bylo náročné. Některé návrhy zákonů se projednávaly
nadvakrát nebo natřikrát,“ zmínil Dienstbier. Podle něj zlepšení
legislativního procesu bylo i součástí koaliční smlouvy. „Pořád má
Legislativní rada vlády práci s tím, aby vůbec ty návrhy byly
projednatelné,“ dodal.

Následně zmínil i novelu zákona o stranách a o transparentnosti
financování stran, hovořil i o zákonu o střetu zájmů. „Další
legislativní počin z naší dílny, který bych zmínil, je novela Ústavy a
novela zákona o NKÚ. Podstatou je rozšíření působnosti NKÚ na oblast
kontroly veškerých veřejných prostředků,“ zmínil s tím, že všechny
tyto počiny jsou priority v protikorupčních opatřeních.

„K ochraně lidských práv jsme přistupovali z toho principu, že patří
každému jednomu člověku. A to bez ohledu na to, patří-li k nějaké
většině či menšině,“ sdělil. Rozhovořil se například o strategii
romské integrace. „Tady bych možná vypíchl i jednu konkrétní věc – a
to je ukončení provozu velkovýkrmny vepřů v Letech, tedy na místě, kde
stával koncentrační tábor. Bylo to nedůstojné a bezohledné. Je to
srovnatelné, jako kdyby se podobný provoz uskutečňoval na místech
osvětimského nebo terezínského tábora,“ uvedl.

Závěrem pak hovořil i o neziskových organizacích, kdy byla schválena
podpora tomuto sektoru z různé řady hledisek.

Po skončení tiskovky Jiřího Dienstbiera byl na Pražském hradě do jeho
ministerské funkce jmenován dosavadní poslanec Jan Chvojka (ČSSD). Prezident
Miloš Zeman rovněž do vlády jmenoval nového ministra zdravotnictví
Miloslava Ludvíka (taktéž z ČSSD).

Choices:
- ne
- ano


Question:
Byly odhaleny podrobnosti katastrofy, která zničila starou civilizaci

Mezinárodní skupina vědců objasnila příčinu vymření minojské
civilizace na Krétě. Podle názorů vědců jejich smrt způsobilo
katastrofální tsunami. Je to uvedeno ve studii zveřejněné ve vědeckém
časopise Nature Communications.

Vědcům se podařilo zjistit, že výbuch sopky proběhl na ostrově Santoriny
v Egejském moři v 17. století před naším letopočtem. Katastrofa zničila
samotný ostrov a také vyvolala kolosální tsunami.

Výzkumní pracovníci se domnívají, že právě vysoké vlny společně se
sopečným popelem vedly ke zničení krétsko-minojské civilizace. Tato teorie
vědců odpovídá artefaktům objeveným v průběhu vykopávek na Krétě a
také legendám.

Vědci trvají na potřebě hloubkové studie super vulkánů, protože
opakování takové erupce hrozí planetě mnohem katastrofičtějšími
následky.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Z místa událostí: V ulicích Palmýry se bojuje

Útočné skupiny domobranců Sokolové pouště bojují proti teroristické
skupině Islámský stát (IS, organizace v Rusku zakázaná) ve východní
části syrské Palmýry, informuje z místa událostí zpravodaj RIA Novosti.

Hlavní síly syrské armády a domobrany se opevnily na všech strategických
výšinách kolem Palmýry. Útok komplikuje písečná bouře.

„Teroristé ustoupili do městských zahrad, jejich přesuny sledujeme z
výšiny. Dole, už ve městě, útočí několik oddílů. V noci odjelo z
města několik automobilů s bojovníky, míří k Rakce", řekl RIA Novosti
vyšší velitel oddílu domobrany Madjid.

Armáda a domobrana donutily bojovníky, aby opustili hotelový areál Palmýry,
a začali se tam opevňovat. Vytlačují teroristy do středu města. Bojovníci
střílejí z minometů a velkorážních kulometů.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Letecká cvičení arktického vrtulníku Mi-8AMTSh-VA. VIDEO

První arktický vrtulník Mi-8AMTSh-VA byl předán ruskému námořnímu
letectvu.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Biatlonistka Romanovová: radši vyhodím olympijskou medaili na smetiště,
než ji vracet MOV

Ruská biatlonista Jana Romanovová, která byla doživotně diskvalifikována
komisí Mezinárodního olympijského výboru (MOV) pod vedením Denise Oswalda,
se nechystá vracet medaili ze Zimních olympijských her 2014, informuje RT.

MOV v pondělí doživotně diskvalifikoval pět ruských sportovců, včetně
biatlonistek Romanovové a Olgy Viluchinové, z účasti na Olympijských hrách
a anuloval jejich výsledky, kterých dosáhly na soutěžích v Soči.
Romanovová na hrách v roce 2014 vybojovala stříbrnou medaili. „Pokud
nedosáhneme spravedlivého řešení, radši vyhodím medaili na smetiště,
než abych ji vrátila MOV," prohlásila Romanovová.

Biatlonistka zmínila, že se chystá ukazovat medaili mladým sportovcům
nadále a „hovořit o nelehké, ale velmi zajímavé cestě". „Budu mluvit o
svých pocitech v tu chvíli, kdy mi ji předávali. Když Olga Viluchinová
protnula finálovou pásku ve štafetě a my jsme k ní běželi. Jak jsem v
devíti letech přišla do sportovní školy, jak mě otec vozil na závody,
máma připravovala termosku na cestu a nějakou svačinu a jak nám fandila,"
prohlásila Romanovová.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Spojená celá pravice proti Babišovi. Miroslav Kalousek táhne do boje

Předseda TOP 09 Miroslav Kalousek vyzval k vytvoření bloku „stran od
středu napravo“, který by ve volbách mohl porazit hnutí ANO. O spolupráci
na pravici je podle svého předsedy Petra Fialy připravena diskutovat i ODS.
Předseda KDU-ČSL Pavel Bělobrádek ale nyní nepovažuje za reálné, že by
vznikl jeden společný subjekt.

Podle Kalouska není hnutí ANO standardní politickou stranou, ale subjektem
zaměřeným na koncentraci moci, který může poškodit český politický
systém. Proto šéf TOP 09 má zájem na vytvoření pravicového bloku, který
by ANO porazil. Možné vytvoření široké koalice proti hnutí ANO v
případě, že by vyhrálo volby, by podle Kalouska strany této koalice
oslabilo, a naopak posílilo stranu Andreje Babiše.

ODS je podle Fialy připravena diskutovat o spolupráci pravicových stran.
Podle něj je to cesta, jak získat dostatečnou sílu pro prosazení cílů,
které jeho strana má. Bělobrádek upozornil na to, že vytvoření
společného volebního bloku přináší programové, ale i personální
problémy. Těžko si umí představit, že by členové KDU-ČSL hlasovali pro
kandidátku s Kalouskem, který v roce 2009 ze strany odešel. Zároveň
zdůraznil, že pokud by jediným cílem pro spojování pravicových stran
měla být porážka Babiše, bylo by to málo. Kalousek také předložil
návrh, aby pravicové strany společně navrhly kandidáta na prezidenta.
Bělobrádek ale o takovém návrhu vyjádřil pochyby, podle něj by pro řadu
voličů jednotlivých stran byla spolupráce s jinou stranou nepřijatelná.
Umí si ale představit to, že by pravicové strany, každá sama za sebe,
vyjádřily podporu některému prezidentskému kandidátovi, který by mohl
kandidovat jako nezávislý. : Psali jsme: : : : : Gazdík se pochlubil
Moravcovi, jaký další útok chystá na prezidenta. Pocítí jej prý zejména
"hoši" kolem Zemana : : : : Zemanovi není nic svaté, dávno už se
zpronevěřil prezidentské přísaze. Servilní dopis postavený na lži.
Jihočeskému topkařovi už došla trpělivost : : : : Tak tedy: Jdete na Hrad?
: : : : Komedie s dalajlámou, Zeman a Babiš. A tohle je pro Miroslava Kalouska
noční můra. Bývalý předák TOP 09 otevřeně promlouvá

Choices:
- ne
- ano


Question:
Politik, který se podělá z nějaké demonstrace, není politik, pronesl Zeman
v lázních. Pak bavil publikum citacemi z Koránu

REPORTÁŽ Program prvního dne své návštěvy Moravskoslezského kraje
ukončil prezident Miloš Zeman v lázních Darkov, kde debatoval se
zaměstnanci a pacienty. Opět se hovořilo o Bakalovi a OKD. Z protestů proti
své osobě si prý Zeman nic nedělá. „Politik, který se z takových
demonstrací podělá, není politik,“ řekl rázně prezident v Darkově.

Vzhledem k tomu, že rád provokuji, začnu dvěma provokacemi. Když jsem si
přečetl, jaká je průměrná mzda v tomto léčebném zařízení, je to 16
tisíc korun hrubého, což je málo, a průměrná fluktuace je až 30 procent,
takže třetina lidí odchází každý rok. Patrně kvůli nízké mzdě,“
zahájil Zeman své vystoupení v lázních Darkov.

„Skutečné řešení přinesou kromě domácích i zahraniční pacienti a
sláva lázní je mimo jiné měřena i zahraničními pacienty. Aniž bych
prozrazoval bližší podrobnosti, i když v Praze je kvůli čínským
investicím hrozná panika, tak jako čínská firma kupuje lázně Pasohlávky
na jižní Moravě, není důvod proti jejímu kapitálovému vstupu do Darkova,“
sdělil prezident s tím, že především je zásadní přivážení pacientů
z Číny. Tomu mohou podle Zemana dopomoci i tři přímé letecké linky z ČR
do Číny.

Rovněž v lázních se objevilo v debatě téma OKD. „Největším problémem
je důl Paskov, kde nejvíce hrozí propouštění, dalším problémem jsou
byty OKD a problémy jsou i s dalšími šachtami. První úkol je sehnat práci
pro propuštěné horníky. Otázkou také je, kde sehnat peníze na udržení
těžby. Důležité je, aby vedení OKD konečně podalo trestní oznámení na
pana Zdeňka Bakalu, který OKD připravil o desítky miliard korun. Kdyby se
aspoň část těchto peněz získala zpátky, problém by byl vyřešen,“
odpověděl Miloš Zeman na dotaz z publika.

„Jak vaše manželka snáší vaše aktivity, cestování a tak dále. A kolik
zná vaše paní jazyků?“ ptala se hlavy státu postarší žena. „Manželka
umí především francouzsky, na rozdíl ode mě. Trochu mluví rusky, a to je
vše. Já zase mluvím anglicky a rusky, takže se doplňujeme. Můj pracovní
čas tráví tak, že má svůj program, jezdí se mnou, ale má i jiný program.
Navštěvuje dětské domovy, zdravotnická zařízení a i tady se vzájemně
doplňujeme,“ reagoval prezident.

Na všech setkáních a poslední dobou čím dál častěji se opakuje otázka,
zda bude Zeman znovu kandidovat. „Nepotkal jsem ještě lepšího prezidenta a
má vás ráda i naše dcera,“ oznámil prezidentovi muž z publika. Na tuto
otázku reaguje Miloš Zeman stále stejně, tedy že své rozhodnutí oznámí
při čtvrtém výročí své inaugurace.

Věčným tématem při setkání prezidenta s lidmi je migrační krize.
Diskuse k tomuto tématu se stočila i v lázních Darkov. Zeman zopakoval, že
nesmíme cítit zášť ke všem cizincům, třeba Vietnamci a Ukrajinci tady
podle jeho slov tvrdě pracují. Problém jsou ti, kdo chtějí žít ze
sociálních dávek. „Takových lidí tu máme dost, nepotřebujeme dovážet
další. Oni také vyznávají jinou kulturu. Není to ale kritika. Jestli
chtějí vyznávat islám ve své zemi, nikdo jim v tom nebrání. Ale tady se
chováme jinak třeba k ženám. Doporučuji četbu Koránu, třeba pasáž, kde
se píše: je-li žena neposlušná, měl by ji muž pořádně zbít. Takže
čeští muži by raději Korán číst neměli,“ uvedl za smíchu publika
prezident Zeman.

Chování k ženám ze strany muslimů je prý ale jen jeden z příkladů. „Ať
si pokojně žijí ve svých zemích a my bychom se neměli vměšovat do jejich
záležitostí. Nezapomeňte, co se rozhasilo vpádem do Iráku, do Sýrie,
Libye. Ať sem jezdí jako turisté, ale rozhodně ne jako trvalí obyvatelé,“
řekl Zeman.

Jedna z posledních otázek se týkala dění kolem svátku 28. října. „Jak
jste připraven na to, že útoky na vás budou asi i nadále pokračovat?“
zajímalo muže středního věku. „Nikdo nemá právo zakazovat komukoli, aby
svolal pokojnou demonstraci pro i proti komukoli včetně prezidenta republiky.
Žijeme ve svobodné společnosti. Na druhé straně politik, který se z
těchto demonstrací podělá, není politik,“ konstatoval ostře prezident za
hlasitého potlesku v sále.

Poslední téma v diskusi se objevilo patrně poprvé. Občan se tázal hlavy
státu na letní čas a zda by nebylo lepší ho zrušit. „Letní čas byl
zaveden kvůli energetickým úsporám v době první světové války, což
nyní už není nutné. A samozřejmě to působí na biologické hodinky
uvnitř člověka,“ sdělil Zeman svůj negativní názor na letní čas.

Choices:
- ne
- ano


Question:
VIDEO Zeman pokopal Kalouska a další. Ostrým vtipem

Prezident Miloš Zeman zahájil svou cestu po jižní Moravě na krajském
úřadě, kde se setkal s hejtmanem Jihomoravského kraje Bohumilem Šimkem i
krajskými úředníky a zastupiteli. Nechyběli ani starostové blízkých
obcí.

Úvodem Zeman mimo jiné pohovořil o povolební situaci. „Ať volby dopadly,
jak dopadly, budu dělat vše pro to, aby nedošlo k opakování voleb, protože
bych to považoval za zbabělost. Za zbabělost politiků vůči občanům,
protože občané jednou rozhodli a jejich rozhodnutí se musí respektovat,“
podotkl.

Následně uvedl, že se v uplynulých dnech setkal se zástupci všech 9
subjektů, které byly ve Sněmovně. „Čím méně procent má parlamentní
subjekt, tím je někdy agresivnější,“ řekl. Zřejmě tak myslel
především na TOP 09 a STAN, do kterých se obouvá opakovaně. TOP 09
získala ve sněmovních volbách 5,31 % a STAN 5,18 %.

„Snažím se tedy respektovat dva principy. Je třeba respektovat vítěze
voleb a vůli občanů. A svěřit tomuto vítězi voleb premiérské křeslo.
Je také třeba naléhat na to, aby vítěz voleb byl tolerantní a s ostatními
nezacházel jako s onucí, ale jako s partnery, s nimiž je třeba se dohodnout,“
sdělil Zeman.

Svěřil se také s tím, že v Lánech přijme nové ministry. „K mému
úžasu se ministryně pro místní rozvoj rozhodla vzít do ruky zbraň. A
stát se ministryní obrany. Já to respektuji, protože si její práce
vážím. V každém případě bude zajímavá diskuze s dosavadní
náměstkyní ministryně pro místní rozvoj, a tedy zřejmě budoucí
ministryní. Právě v tomto resortu by se měla následně vytvořit rovnováha
mezi úkoly a penězi, které dává stát. Ta rovnováha se dá vytvořit i
tím, že se omezí současná byrokacie,“ podotkl Zeman při odpovědi na
otázku exhejtmana Jihomoravského kraje Michala Haška (ČSSD), jenž se
zabýval krajskými povinnostmi. Mimo jiné Zeman také prozradil, že
staronovým ministrem dopravy by měl být Dan Ťok z hnutí ANO.

Závěrem se pak Zeman podepsal do pamětní knihy a došlo na výměnu darů
mezi Zemanem a hejtmanem Jihomoravského kraje Bohumilem Šimkem (ANO).
Potěšit prezidenta Zemana pak přišly děti z Klokánku.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Ve Státní dumě vysvětlili, proč potřebuje Rusko humanitární pauzu v
Sýrii

Zachování životů civilních obyvatel v Sýrii je důležitější než
komplikace, které mohou vzniknout kvůli tomu, že teroristé využijí
humanitární pauzu, řekl předseda výboru Státní dumy pro mezinárodní
záležitosti Leonid Sluckij.

„S tímto cílem je úkol zachování životů podle našeho názoru
důležitější, než ty komplikace, které vzniknou kvůli tomu, že tuto
humanitární pauzu využijí teroristé a znovu se ozbrojí, olížou si rány.
Nejdůležitější jsou lidské životy, proto jdeme na humanitární pauzu.
Nebudeme mluvit o tom, jestli je poslední nebo předposlední. Má povolat ke
zdravému úsudku ty, kteří jsou schopni k němu dojít," řekl člen
parlamentu.

Ve středu se ministr obrany RF Sergej Šojgu na základě pokynu prezidenta
Vladimíra Putina rozhodl zavést 4. listopadu v Aleppu humanitární pauzu od
9.00 do 19.00. v tentýž den skupiny ozbrojené opozice, obklíčené syrskou
armádou, oznámily, že odmítají opustit východní části města.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Vydržíme jen 15 dní... Analytik otevřeně o tom, co nastane, až ostatní
začnou zavírat hranice

ROZHOVOR Vojenský analytik Jaroslav Štefec varuje před důsledky možného
uzavření hranic mezi Bavorskem a Rakouskem, kdy by se Česká republika mohla
stát tranzitní zemí pro imigranty. „ČR nezvládne ani oněch 580
oficiálně ‚propouštěných‘ ilegálních migrantů denně, protože
ubytovací a humanitární kapacity i přes půlmiliardovou ‚investici‘ do
neziskovek v roce 2015 nebudou stačit ani na 10–15 dnů podobného exodu.
Reálný počet migrantů, kteří se budou každý den snažit dostat na naše
území, se navíc bude pohybovat spíše v tisících. Tito migranti se budou
hromadit u Hranic s Bavorskem a Saskem a budou se pokoušet pronikat na území
Německa, které je bude vracet zpět na naše území,“ sdělil Štefec
ParlamentnímListům.cz.

Poslední summit EU, kde se měla řešit zásadní opatření k zastavení
nelegální uprchlické vlny z Blízkého a Středního východu a také z
Afriky, nepřinesl ke zklamání veřejnosti i řady politiků nic konkrétního.
Evropa se má dále jen opírat o sliby nespolehlivého spojence Turecka a
věřit Řecku, jež má svých vnitřních problémů až nad hlavu, že
zřídí další hotspoty a bude se řádně věnovat azylovému řízení.
Může nás tak za pár měsíců čekat, podle názorů některých médií,
ještě větší příval běženců než vloni. Myslíte si, že by za podobné
situace mohlo zasáhnout na schengenské hranici NATO? Je reálný tento
scénář?

Vaše otázka vlastně nedává smysl. Schengenská hranice jako pojem je z
hlediska Washingtonské smlouvy naprosto irelevantní a NATO s ní nemá nic
společného. Neexistuje totiž žádná smlouva mezi NATO a EU o obraně hranic
území Evropské unie. Tato smlouva principiálně není ani možná, protože
existují země EU, které nejsou členy NATO. Čili NATO nemůže na
schengenské hranici zasáhnout prostě proto, že na to nemá právní
nástroje. Tato hranice pro Alianci formálně neexistuje.

Jiná věc je, zda by se NATO při řešení migrační krize mělo angažovat
ve prospěch svých evropských členů. Tady naopak není na místě se ptát,
zda by NATO zasáhnout mohlo nebo mělo, zásah už měl dávno probíhat,
nejpozději od léta loňského roku. Z toho prostého důvodu, že členy NATO
jsou v podstatě všichni aktéři na hlavních trasách ilegální přepravy
migrantů do Evropy, počínaje Tureckem, přes Řecko, Itálii, Španělsko,
Francii až po Rumunsko, Bulharsko, Polsko a pobaltské státy. Klíčem k
omezení migrace do EU je přitom právě Turecko, z jehož území proudí do
Evropy momentálně asi nejvíce migrantů.

Na hranicích mezi Německem a Rakouskem dochází v souvislosti s migrační
krizí k poměrně rychlému a překvapivému vývoji. Bavorská zemská policie
se připravuje na střežení hranic a zavedení kontrol, přestože Angela
Merkelová prohlašuje opak. Bavorská vláda se svým vyhlášením
připravenosti na uzavření hranic s Rakouskem vlastně připojila k „plánu
B“ zemí V4. Nakolik reálný je scénář uzavření hranic mezi ČR a
Německem, případně mezi ČR a Rakouskem? Co to může znamenat pro ČR?

Bavorsko očekávalo od již zmíněného summitu EU alespoň vizi kroků,
které by mu ulehčily jeho roli vstupní brány ilegálních běženců do
Německa. Summit však nic nevyřešil, a zřejmě proto zoufalá bavorská
vláda, která je pod tlakem jak svých voličů, tak ústřední vlády v
Berlíně, přikročila k přípravám „plánu B“, spočívajícím
oficiálně pouze „ve zvažování“ zavedení rozsáhlých kontrol na
hranici s Rakouskem. Svou byť zatím pouze teoretickou revoltou vůči
centrální vládě „velké bílé mamky v Berlíně“ se Bavorsko v
podstatě připojilo k eurounijní revoltě zemí V4 a je připraveno zajistit
hranici v okamžiku, kdy selže „turecký plán“ Merkelové. Na tuto situaci
se začala připravovat i bavorská zemská policie. Ta ovšem už neteoreticky,
byť zatím bez oficiální podpory spolkové policie.

Samotné Rakousko, ležící na takzvané „balkánské stezce“, omezilo své
denní limity už před týdnem u přijímaných žádostí o azyl na 80 denně
a u migrantů, vpuštěných na své území při jejich tranzitu dál do
západní Evropy na 3200. V pátek oznámily Rakousko, Slovinsko, Chorvatsko,
Srbsko a Makedonie, že hodlají pouštět přes své hranice průměrně jen
580 uprchlíků denně. To vede k hromadění desítek tisíc uprchlíků na
řecké straně improvizovaného oplocení, které Makedonie zřídila podél
hranice s Řeckem.

Tato situace je velmi riziková. Řecko už není reálně schopno zvládat
rostoucí počet migrantů a hrozí mu humanitární katastrofa. Také již
došlo k prvním konfliktům makedonské policie s migranty při jejich pokusu
prorazit oplocení. Byl zastaven pomocí slzného plynu. Velmi brzy zde ale
pravděpodobně dojde k daleko větším problémům, protože s blížícím se
očekávaným uzavřením německých hranic bude narůstat snaha migrantů
prodrat se na území Německa stůj co stůj. A v tomto okamžiku se celá
situace začíná velmi intenzivně týkat ČR.

Jakmile se totiž Německo rozhodne omezit počet přijímaných migrantů,
dojde k faktickému zablokování bavorsko-rakouské hranice a prakticky
vzápětí k odklonění proudu uprchlíků, koordinovaných prostřednictvím
telefonů a tzv. „průvodců“, na území ČR, přes které se budou snažit
projít do Německa přes Bavorsko nebo přes Sasko. Pokud nebudeme připraveni
okamžitě zablokovat své hranice s Rakouskem, dojde vzhledem k
předpokládanému uzavření rovněž bavorsko-české a sasko-české hranice
k hromadění migrantů na našem území. Se všemi z toho plynoucími
důsledky. ČR nezvládne ani oněch 580 oficiálně „propouštěných“
ilegálních migrantů denně, protože ubytovací a humanitární kapacity i
přes půlmiliardovou „investici“ do neziskovek v roce 2015 nebudou stačit
ani na 10-15 dnů podobného exodu. Reálný počet migrantů, kteří se budou
každý den snažit dostat na naše území, se navíc bude pohybovat spíše v
tisících. Tito migranti se budou hromadit u hranic s Bavorskem a Saskem a
budou se pokoušet pronikat na území Německa, které je bude vracet zpět na
naše území.

Scénář, který jsem zde nastínil, je naprosto reálný a začne se
naplňovat v horizontu několika měsíců. Německo nezvládá migranty a přes
silácká vystoupení Mutti Merkel v médiích její podpora rychle slábne.
Vzpoura Bavorska ovládaného CSU není ojedinělá, proti politice otevřených
dveří se zdvíhá odpor i v její vlastní straně.

V okamžiku, kdy Německo uzavře hranice, jakékoliv kvóty migrantů nebo „výběr
pouze křesťanských uprchlíků“ pozbývají smysl a ČR se velmi rychle
ocitne na hraně chaosu. Na něco takového není (v podstatě neexistující)
bezpečnostní systém státu absolutně připraven. Chlácholivá prohlášení
ministra vnitra, ministra obrany i samotného premiéra o tom, že nám nic
podobného jako v Německu nebo v severských státech nehrozí, jsou jen slova
bez jakéhokoliv věcného obsahu, nepodložená reálnými analýzami. Důkazem
jako hrom je e-mailová korespondence premiéra, zveřejněná díky hackerům
na serveru white-media.info. Pominu-li paradoxní fakt, že k něčemu takovému
jako k průniku do premiérovy osobní korespondence vůbec došlo, svědčí
jeho e-maily spíše o snaze zlomit odpor občanů proti migraci, než o
starosti o naši bezpečnost. I diskutabilní tzv. „protiteroristický
balíček“ se zabývá spíše kroky k omezení svobody internetu, než k
zajištění bezpečnosti naší země. Vláda ČR se v tomto okamžiku
připravuje spíše na „velké geostrategické úkoly“, jako je válka s
Ruskem nebo invaze NATO do Sýrie. Bezpečnost vlastních občanů jí
viditelně na srdci příliš neleží.

Vláda by se měla namísto nesmyslných nákupů radarů nebo dalších
Pandurů a letounů CASA velmi intenzivně zabývat spíše projekty na ochranu
hranic ČR. Proto bych rád položil panu premiérovi a vládě, kteří
odpovídají za naši bezpečnost, dvě otázky. Kdy začnete skutečně
realizovat technická a personální opatření pro zajištění rizikových
úseků hranic? A neměla by vláda zvažovat například vytvoření
speciálních kombinovaných jednotek armády a policie, posílených
teritoriálně o aktivní zálohy, které by měly na případné zásahy nejen
na hranicích začít intenzivně cvičit?

Stále se diskutuje o zapojení NATO do boje proti Islámskému státu, aby se
urychlila jeho porážka a teroristé se zas „nepřelili“ na jiná území,
jako se to nyní například děje v Libyi. Podle informací ČTK z minulých
dní ministr obrany USA Carter prý už začíná reálně uvažovat o
významnějším zapojení Severoatlantické aliance do boje proti IS. Proč k
tomu dochází až nyní, kdy aliance některých arabských států vedená
Ruskem je v boji proti islámským teroristům dost úspěšná? Nemělo se NATO
angažovat daleko dříve?

Asi nejzajímavější na úvahách o „významnějším zapojení
Severoatlantické aliance“ je hlava, v níž probíhají a která, zřejmě
čirou náhodou, spočívá na krku ministra obrany USA. Když státníci
hraničních zemí EU, členů NATO, vyslovovali úvahy o potřebě zapojit NATO
do řešení migrační krize, média jim věnovala jen minimum pozornosti.
Současnému směru „úvah“ ministra obrany USA je ale věnována pozornost
více než jen zvýšená. Proč asi?

Dosud se totiž Aliance v Iráku a Sýrii formálně neangažuje. Probíhá
pouze de facto nepřímá podpora (letecká a materiální) „aliance“
spojenců USA, mezi nimiž jsou i některé země NATO, vládě Iráku a
zejména tzv. „umírněné opozici“, bojující proti armádě legitimního
prezidenta Sýrie, Bašára al-Asada. Syrskou armádu naopak podporují Rusko a
Írán. Přes všechny problémy s tureckými extempore se sestřelením
ruského bombardéru nebo s ostřelováním území Sýrie se drží ozbrojené
síly obou velmocí „na distanc“. Zapojení Aliance do války v Sýrii by
však zásadně změnilo situaci, zejména nyní, po uzavření smlouvy o
příměří mezi vládní syrskou armádou a tzv. „umírněnou opozicí“.

Na rovinu – pokud se má NATO zapojovat do boje proti IS, jeho základní
misí by mělo být uzavření pozemních i námořních hranic jeho evropských
členů před přílivem migrantů a eliminace aktivit pašeráků lidí na
území Turecka. Je naprosto jisté, že mezi nimi budou i tisíce bojovníků
IS, vytlačených z jimi ovládaných území přes Turecko do Evropy. Značná
část z nich se přitom bude jenom vracet „domů“. K tomuto kroku ale měla
Aliance přistoupit již vloni v létě.

Cokoliv nad tyto aktivity, to je prostě a jednoduše v rozporu s článkem 1
Washingtonské smlouvy mezi členskými zeměmi NATO, jímž se „…smluvní
strany zavazují, jak je uvedeno v Chartě OSN, urovnávat veškeré
mezinárodní spory, v nichž mohou být účastny, mírovými prostředky tak,
aby nebyl ohrožen mezinárodní mír, bezpečnost a spravedlnost, a zdržet se
ve svých mezinárodních vztazích hrozby silou nebo použití síly jakýmkoli
způsobem neslučitelným s cíli OSN.“. Myslím, že znění tohoto článku
je v porovnání s realitou druhé poloviny 21. století mimo jakékoliv
komentáře.

Není ale vyloučeno, že se USA pokusí Alianci do konfliktu na Blízkém
východě zatáhnout včetně jejích evropských členů. USA i EU mají totiž
v Sýrii společný zájem – vybudování obřího plynovodu z Kataru, který
by podstatně oslabil závislost západní Evropy na plynu z Ruska. Ostatně
tzv. „povstání“ proti Asadovi bylo vyprovokováno právě a jen proto, že
odmítl povolit jeho stavbu přes území Sýrie. Podíváme-li se na mapu
území, ovládaných v Sýrii a Iráku bojovníky IS, asi ne zcela náhodou
téměř přesně kopíruje trasu plánovaného plynovodu. Demokracie, lidská
práva nebo svoboda syrského lidu – to jsou pouhá klišé, kterými
americká vláda své irácko – syrské dobrodružství zdůvodňuje řadovým
Američanům, a která bohužel papouškují i jejich evropští spojenci. Jen
mi není jasné, pod jakou záminkou hodlají USA uplatnit článek 5
Washingtonské smlouvy tentokrát. Naposledy to byly události z 11. 9. 2001.

Loďstvo Severoatlantické aliance začalo konečně hlídkovat na moři mezi
Řeckem a Tureckem. Vracet uprchlíky a razantně zasahovat proti pirátům ale
nesmí, nelíbí se to především Turecku. Má pouze monitorovat pohyb
převaděčů a dodávat informace. Co si o tom myslíte? Není účast Aliance
na takové akci poněkud podivná?

Co míníte pojmem „loďstvo Aliance“? Nic takového neexistuje. Jsou jen
lodi pod vlajkami konkrétních členských zemí, které mohou podléhat
společnému velení v rámci konkrétní operace. Pokud by tedy takovýmto „loďstvem
Aliance“ NATO jako organizace skutečně hodlalo do řešení migrační krize
vstoupit, mělo by se tak dít na základě žádosti jednoho nebo několika
členských státu o uplatnění již zmíněného článku 5. K ničemu
takovému však nedošlo, a není ani jasné, jaký mandát vlastně mají lodě,
operující ve Středozemním moři. Naznačují to i obstrukce obou států,
kterých se operace týká nejvíce, tedy Řecka a Turecka.

Operace na základě článku 5 by znamenala především okamžitou aktivaci
námořních sil všech států Aliance, sdílejících pobřeží
Středozemního moře včetně Turecka (hlídkování tří lodí na trase
Řecko – Turecko za něco takového rozhodně nelze považovat). Velmi rychle
by proběhla likvidace základen pašeráků, došlo by ke zřízení hotspotů
a internačních táborů pro migranty mimo EU a nejpozději do měsíce by
pravděpodobně byly proudy migrantů do evropských členských zemí NATO
zcela zastaveny, nebo velmi podstatně omezeny. Využití průzkumných letounů
Aliance pro vyhledávání plavidel pašeráků, případně rozvinutí
logistických prostředků pro ubytování vojáků účastnících se operace a
internaci migrantů, stejně jako účast pomocných jednotek dalších států
včetně ČR „jako na cvičení“ přitom nevyžaduje žádné zvláštní
mezinárodní smlouvy. O tom jsme se ostatně mohli přesvědčit při zapojení
NATO do zahraničních operací ze strany USA po událostech z 11. 9. 2001.

Místo toho vidíme pár lodí, „monitorujících situaci“ a de facto
zachraňujících ilegální běžence, kterým selžou na moři lodě. Slyšel
jsem různá vysvětlení, od vágního odkazu na fakt, že „NATO nepovažuje
migraci za vojenské ohrožení“, až po tvrzení, že „vojenský zásah by
si vyžádal oběti mezi nešťastnými uprchlíky a nemáme na něj jako Evropa
právo“. Hlavní problém však spočívá jinde. Jsou jím obrovské rozdíly
zájmů jednotlivých zemí Aliance a neochota, nebo možná neschopnost jejího
politického i vojenského vedení zaujmout razantní stanovisko k migrační
krizi a pomoci evropským zemím NATO v ochraně jejich hranic.

Většina hraničních zemí EU (členům Aliance) v současnosti nemá
dostatečné vojenské ani policejní síly na to, aby účinně střežila nebo
alespoň monitorovala hranice své vlastní země. Natož aby chránila
schengenskou hranici, což vyžaduje specifické schopnosti včetně nastavení
systému ochrany a selekce migrantů tak, aby vyhovoval požadavkům dohod z
Dublinu. Kumulovaná pomoc všech zemí NATO místo současné „promo“ akce
by proto byla rozhodně na místě.

Spojené státy se přece jen v poslední době začaly více angažovat v
Sýrii i po stránce pozemních operací. Navíc vojáci z proslulé 101.
výsadkové divize armády USA mají v plánu vycvičit irácké jednotky a
milice Pešmergů, aby byly schopné vyhnat džihádisty Islámského státu z
Mosulu. Na Blízkém východě už více měsíců nasazují síly Rusové. Jak
se dá vůbec hodnotit postup obou velmocí a lze říci, která je
úspěšnější?

USA se v Sýrii dopustily zásadní chyby tím, že deklarovaly jako hlavní
důvod pro své akce „nedemokratičnost“ vedení Sýrie (o jejich
skutečných cílech jsem se již zmiňoval). Právě toho využilo Rusko.
Rétorikou, která byla až do loňského roku doménou výlučně USA, sdělilo
světu: Vstupujeme do konfliktu, abychom pomohli zničit terorismus, tedy
Islámský stát, protože terorismus je nepřítelem i ruského státu.

To byl pro americké, turecké a saúdskoarabské plány v Sýrii těžký škrt
přes rozpočet. Zejména když se ukázalo, že Rusko v kombinaci se syrskou
armádou a kurdskými silami je v boji proti IS mimořádně efektivní a
úspěšné. Kosmetické údery, které prováděly USA tak, aby pokud možno
nikoho z bojovníků IS a protiasadovské opozice nezasáhly a nic podstatného
jim nezničily, tím byly zásadně deklasovány a skončily.

Pro Rusko a jím zformovanou koalici (Rusko, Írán, Sýrie, k nelibosti USA se
přidává i Irák a někde v pozadí se ometají Čína a Indie) je terorismus
prostě terorismus, který neuznává hranice, národnosti ani náboženství.
Tomu odpovídá i minulý týden pod taktovkou Ruska a USA uzavřená dohoda o
zastavení bojů mezi syrskou vládní armádou a tzv. „umírněnou opozicí“,
z níž jsou zcela vyloučeny IS a Fronta an-Nusrá. Její znění je zcela
jednoznačně diplomatickým úspěchem Ruska, včetně faktu, že oznámení
jejího uzavření se jako první chopil prezident Putin, který této
příležitosti dokonale využil k propagaci ruských úspěchů v boji s
islamistickým terorismem.

Nebudeme si zastírat, že situace v Sýrii je na hraně potenciálního střetu
mezi zeměmi NATO a Ruskem. Zatím nikdo nedokáže odhadnout případné
následky. Rusko sestřelení svého letounu ustálo, a to i přes snahu
určitých ruských kruhů (kupodivu většinou opozičních) natlačit Putina a
ruskou armádu do odvetného úderu. Podobná situace se však může kdykoliv
opakovat. Velkým rizikovým faktorem je skutečnost, že je ve hře i možnost
nasazení taktických jaderných zbraní, jejichž vlastnictvím se před
několika týdny pochlubila Saúdská Arábie (kupodivu, aniž by si tím
vysloužila odsouzení mezinárodního společenství, jako se to děje
například vůči Severní Koreji). O této možnosti mluvily rovněž Velká
Británie, USA i Rusko. Podstatné však je, že dokud válka v Sýrii
neskončí, bude velmi obtížné zastavit tok utečenců z této oblasti a
vracet je domů.

Ministr obrany Martin Stropnický před několika dny prohlásil, že česká
armáda posílí sto vojáky síly NATO rozmístěné ve východoevropských a
pobaltských zemích. Domníváte se, že je to nutné? Skutečně si nyní
Rusko brousí zuby na některého z našich východních spojenců v Alianci? A
když ano, nebylo by tedy nutné začít budovat armádu poněkud jiného typu,
než takovou, jakou dosud máme? Tedy vytvořit i jiné kvalitní jednotky než
jen protichemickou, zdravotní a rychlého nasazení, které pouze doplňují
síly NATO?

Musel jsem si to číslo sám pro sebe několikrát zopakovat, než jsem
uvěřil, že prohlášení pana Stropnického je skutečně chlubením. Sto
vojáků, to je panečku nějaká síla!

Rozmisťování jednotek Aliance (v reálu především amerických, ostatní
země tvoří víceméně jen stafáž, podobně jako tomu bylo např. v
Afghánistánu) pod hlavičkou „obrany proti ruské agresi“ považuji za
naprosto nesmyslný krok. Domnívám se, že tohoto faktu jsou si vědomy i
nejvyšší plánovači americké armády a špičky vojsk ostatních zemí NATO.
Nedovedu si totiž dost dobře představit, proč by Rusko útočilo na Pobaltí
nebo Polsko. Co by tím získalo, kromě rozvrácených a zadlužených území
bez surovin nebo významného průmyslového potenciálu? Nechci samozřejmě
fušovat do řemesla našim „stratégům“, jako jsou pánové Klvaňa, Gabal,
Dobrovský, Štětina, případně paní učitelka Štěpánková a další,
kteří v tom prostě „mají jasno“. Ale hrozit ruským útokem v současné
situaci je na hranici trestného činu šíření poplašné zprávy.

Co se týče druhé části otázky, pak musím bezvýhradně souhlasit. Na
budování „armády jiného typu“ je nejvyšší čas. ČR totiž žádnou
armádu hodnou tohoto jména nemá. Má pouze jednotky, určené především k
nasazení v zahraničních operacích podle pokynů USA. Základním úkolem,
stojícím v současné době před vládou, odpovídající podle Ústavy za
obranyschopnost země a bezpečnost nás, občanů a voličů, je
znovuvybudování skutečné české armády, schopné bránit území ČR a
zajistit v souladu se zákony, upravujícími práva a povinnosti ozbrojených
sil, ochranu obyvatelstva v případě krizí.

Bohužel, zatím nic nenasvědčuje tomu, že by se vláda o něco podobného
byť jen pokoušela. Resort obrany připravuje monstrózní nákupy za desítky
miliard korun, o jejichž účelnosti pro obranyschopnost ČR na pozadí
reálných rizik hrozícím naší zemi osobně zásadně pochybuji. Přitom
nedokáže pro těch pár tisíc skutečných vojáků nakoupit ani dostatek
uniforem nebo neprůstřelných vest tak, aby splňovaly požadavky platných
vojenských standardů a skutečně chránily životy lidí, kteří je budou
nuceni nosit. Místo toho ustupuje lobbistickým tlakům „strategických
partnerů“ s miliardovými obraty, kteří jim vnucují tu pochybné
materiály bez požadovaných maskovacích vlastností na uniformy a taktické
či balistické vesty, tu balistické ochrany a pancéřové pláty
nedefinovatelného původu, z Turecka nebo jiných pochybných destinací, bez
garance odolnosti a ochrany jejich uživatelů. Máme na základě těchto
zkušeností věřit v zázrak a genialitu vojenských plánovačů a
obchodníků v případě nákupů za miliardy?

Jak už zveřejnila některá média, americké tajné služby dostaly za úkol
zahájit rozsáhlé vyšetřování kvůli podezření, že se Kremlu daří
infiltrovat politické strany v několika evropských zemích a ovlivňovat tam
dění a veřejné mínění. Kromě Francie, Nizozemska, Maďarska nebo
Rakouska figuruje údajně na seznamu také Česká republika. Také se
objevují informace o tom, že si některá média platí Rusové. Domníváte
se, že je to pravda? A může takto Moskva štěpit Evropu?

ČR je členskou zemí NATO a EU a patří tudíž mezi potenciální
protivníky a konkurenty Ruska a jeho spojenců. Nemůžeme se proto divit, že
se Rusko snaží využívat všech dostupných metod a prostředků k
ovlivňování veřejného mínění v členských zemích EU a Aliance (včetně
naší republiky) ve svůj prospěch. Ostatně USA dělají v Rusku přesně to
samé. Západ se snaží dosáhnout ovládnutí Ruska a svržení Putina
destabilizací politického prostředí, podněcováním nespokojenosti
vybraných skupin obyvatel atd., atd. Rusko nám samozřejmě oplácí stejně,
a to s pravděpodobností hraničící s jistotou.

Že by ale některá česká média platili Rusové, o tom dost pochybuji.
Která? Britské listy? Právo? Lidovky? Parlamentní listy? To je nesmysl.
Proč by to dělali? Existují přece běžně přístupné internetové zdroje,
které jsou přístupné i českým čtenářům.

Myšlenku o tom, že by snad Moskva štěpila Evropu, považuji za naprosto
scestnou. Stejně jako snahy mnohých, zejména pravicových politiků,
politologů nebo publicistů, kteří volají po kontrole internetu, cenzuře a
autocenzuře. Takovéto bezprecedentní omezení svobody slova by znamenalo
naši rezignaci na historické západní demokratické hodnoty a faktické
přiznání neschopnosti vytvořit prostředí, v němž jsou případné
projevy nespokojenosti a velikost nespokojených skupin natolik marginální,
že nejsou schopny ohrozit stabilitu politického systému Evropy. Pro politiky
by jak projevy rostoucí nespokojenosti s jejich kroky, tak volání po
omezování demokratických svobod měly být spíše varováním, aby se
začali více starat o zájmy občanů. To je vlastně jediná demokratická
cesta, jak efektivně omezit vliv působení ruské propagandy na myšlení
obyvatelstva v EU i v ČR.

Myslím, že nejrozumnější obranou před libovolnými projevy hybridních
válek (kam patří jevy popsané v otázce) jsou otevřenost politiků,
svobodná diskuse a pozitivní společenský a ekonomický vývoj.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Současný svět skončí velkou válkou, obává se světaznalý ekonom
Campbell. A nevylučuje ani nepřirozenou smrt prezidenta Trumpa

ROZHOVOR „Pro Rusko je jak trvalá, tak i dočasná globalizace v současné
formě smrtonosná. To proto, že není potřebou, ani nutností, ale parazitem.“
Nad stavem velmocí na světovém kolbišti se zamýšlí pro ParlamentníListy.cz
znalec geopolitiky doktor Jan Campbell, který vedl celou řadu projektů
nadnárodních společností v Evropě. , Rusku, Malajsii apod. Věnuje se
podrobně otázkám pozice Donalda Trumpa, u kterého předpokládá chování
sólisty, pokud nebude potřebovat souhlas Kongresu. „V případě, že by
Trumpův narcismus škodil národním zájmům USA, je představitelné, že
odejde ze světa nepřirozenou smrtí,“ říká Campbell a také vysvětluje,
proč nový americký prezident k Rusku vstřícný nebude. Dostává se také k
otázkám situace EU i českého státu.

Zaměřme se nejprve na prognózy, jak se nový prezident Donald Trump bude
chovat na světovém kolbišti. Někteří tvrdí, že bude vstřícný k Rusku,
že neuznává „umírněné rebely“ v Sýrii a již dříve říkal, že by
uznal Krym jako součást Ruska a podobně. Mnohé prý rovněž vypovídá jeho
návrh na jmenování generála Flynna, který je vstřícný k Rusku, poradcem
pro národní bezpečnost. Na druhou stranu Trump chce mít šéfem CIA Mika
Pompea, který bývá označován za jestřába. Jak se v tom všem máme
orientovat? Dá se už dnes charakterizovat Trumpův budoucí vztah k Rusku?

V úvodu odpovědí na vaše otázky si dovoluji poznamenat, že odpovědi jsou
dávany bezprostředně po přijetí rezoluce EP o boji s ruskou propagandou.
Rezoluce se psala a uschovávala dlouho, nese všechny symptomy politické
inerce a ukazuje na vztah EU – EP k Rusku. Přijatá rezoluce dokumentuje
rozkol mezi jednotlivými členskými státy EU, mezi parlamentskými frakcemi a
v neposlední řade diagnostikuje stav EU a neuvědomění si elitami
skutečnosti, že o osudu Evropy a EU nebude nikdy rozhodvat ani EK, ani EP,
nýbrž občané Evropy a EU, sami. Pro porozumění uvádím, že rezoluce
dovoluje identifikovat jako přivržence ruské propagandy i účastníka
diskuse o Rusku, který zastupuje západní pozice. Současně rezoluce
identifikuje Rusko jako ochránce tzv. evropských hodnot a EU jako degradátora
těchže. Skutečností totiž je, že Rusko ani v těžkých dobách
nezakázalo například protiruskou stanici Radio Svobodná Evropa nebo nějaký
západní tisk. I dnes vystupují v ruských TV debatách patologičtí
rusofobové a kritici současného politického vedení Ruska a prezidenta
Putina. Z této absurdní pozice, kterou přijala za svou vlastní i ČR,
formuluji odpověi na vaše otázky.

Pro první část otázky se mi nabízí jednoduchá odpověď: Prezident Trump
se bude chovat na světovém kolbišti jako sólista všude tam, kde k jeho akci,
nebo akcím, bude stačit pouze jeho podpis, a ne souhlas například Kongresu.
Na kolbišti, kde bude potřebovat souhlas zákonodárců, bude jeho chování
ovlivněno především nikde jasně nedefinovanými národními zájmy USA,
zákonodárci a vývojem ve světě. Ten zcela jistě budou spoluurčovat USA,
ale i další státy, včetně Číny a Ruska. Pro další část otázky se
nabízí několik odpovědí. Všechny mají něco přímo nebo nepřímo
společného s odpovědí na první část.

Omezím se na tři krátké části. První indikuje rozpětí potřeb a
nutností USA v současné a představitelné budoucnosti. Vychází z
objektivních příčin: a) obrovská a pokračující zadluženost USA, b)
uvědomění si amerických elit, že hospodářská dominance se musí opírat
o reálnou výrobní ekonomiku a kontrolu světového účetnictví c)
komplexita perestrojky postindustriální společnosti USA v globalizovaném
světě přesahuje rámec možností USA a hospodářského systému,
založeném na expansivitě. Jinak formulováno: Zubní pastu vymačkanou z tuby
nedá nikdo zpět beze zbytku a bez násilí.

Druhá odpověď indikuje aktuální stav Číny. Odpověď je velice komplexní,
protože se týká politické, hospodářské a individuální sféry.
Politické vedení Číny si uvědomilo závislost Číny na exportu, z něho
vyplývající zranitelnost a nejistotu, promítající se především do
vztahů k USA a k EU, potažmo i k Rusku, a k dalším přímým sousedům
Číny. Aby Čína překonala interní krizi a mohla přejít na kvalitativně
vyšší úroveň rozvoje, musí zabezpečit vnitřní stabilitu v zemi,
rozšířit domácí trh a zvýšit spotřebu. Zde se k čisté politice
přidává hospodářská politika. Obě budou vyžadovat ‚nové balení‘ ve
vlastních inovacích. To proto, že v kontextu politické ekonomie se nachází
skutečná potřeba vlastnictví přírodních zdrojů, nebo zabezpečený
přístup k nim, přístup k novým trhům, snížení úvěrování USA, a v
neposlední řadě systémový intenzivní rozvoj individuálních schopností
lidských zdrojů, zabezpečující inovace, jejich řízení, a v neposlední
řadě, plánovaní extrémních situací a jejich řízení v dynamickém
prostředí.

Třetí odpověď indikuje komplexitu stavu Ruska. Rusko, které si dnes drží
respekt v západním světě především díky vojenské moci se všemi
představitelnými pro a proti, nemá prokazatelně žádné politické,
finanční nebo hospodářské ambice na ovládnutí světa. Rusko nepotřebuje
být jedinou velmocí, protože již samo o sobě představuje samostatnou
civilizaci. Rusko chce ve své podstatě obchodovat se světem, a být
ponecháno svému vývoji. Stav Ruska se proto objektivně a podstatně
odlišuje od stavu USA a Číny, co se týče uvedených parametrů. Jestliže
pro USA je globalizace plnící svůj účel trvalou potřebou pro udržení
role centra vývoje a kontroly ve světě, pro Čínu není důležité, zda
globalizace plní svůj účel. Globalizace je pro Čínu totiž pouze dočasnou
nutností. Čína, nehledě na to, že se občas považuje za Říši středu,
praktikuje politiku, kterou lze pochopit z čínského přísloví – ‚Žij,
chráníc svůj klid, přijde doba a květy rozkvetou samy‘. Pro Rusko je jak
trvalá, tak i dočasná globalizace v současné formě smrtonosná. To proto,
že není potřebou, ani nutností, ale parazitem. Globalizace v současné
formě oslabuje roli státu, je v protikladu ke kulturním hodnotám
mnohoetnické společnosti Ruské federace, a k historické zkušenosti.
Současnou politiku prezidenta Putina lze popsat ruským příslovím – ‚Neexistují
silní soupeři, pouze my můžeme být slabými.‘ A chování obyčejných
Rusů: ‚Když se duše raduje, ničeho se nestrachuje. Ani smrti.‘

V kontextu uvedeného lze proto konstatovat, že prezident Trump se bude chovat
na světovém kolbišti jako všichni předešlí američtí prezidenti. Nikde
veřejně definovaný národní zájem USA, prosazovaný elitami, ukáže včas
zvolenému prezidentovi-narcistovi jeho místo. Podobně jako ukázal britský
soud Britům, kde je jejich místo v případě vystoupení Británie z EI. V
případě, že by Trumpův narcismus škodil národním zájmům USA, je
představitelné, že odejde ze světa nepřirozenou smrtí. USA mají v této
oblasti svoji historii. Že se 53 let nic podobného nestalo, není garancí,
že se to stát nemůže. Trump, který svou předvolební retórikou a s ní
spojenými stereotypy spoluvytvořil virtuálního nepřítele v podobě Ruska,
mluvil současně o Rusku jinak než všichni před ním a ostatní v kampani.
Trump nemůže být a nebude vstřícný k Rusku. To i proto, že Rusko vynesl
do výšin, do kterých by se Rusko pravděpodobně ani samo nedostalo. Strach z
ruských médií dokresluje budoucí obraz vztahu USA a Ruska. Trump bude jednat
pragmaticky, protože bez Ruska a Číny nevyřeší ani jeden zásadní
problém USA. Naopak: přivede USA a svět do obtížné situace, kterou bude
představovat nezbytná volba mezi dvěma vzájemně se vylučujícími
možnostmi. První: USA budou ochotny se dělit, a zachovat si tak, alespoň
dočasně, finanční kontrolu a účetnictví světa. Nebo druhá: globalizace
se transformuje do multipolární pod kolektivním vedením, bez pevné
struktury geopolitických a geohospodářských bloků, a tím i bez
monopolního účetnictví USA.

Nebudu se podrobněji zabývat následky uvedených představitelných řešení.
Jedno je však pro mne zřejmé: pro USA je druhé řešení ještě dnes
neakceptovatelné. Čas přiznání pro USA se však blíží. Proto budou
finanční oligarchie a elity strašit asymetrické spojence a ostatní svět
natolik, že dojde k prodloužení akceptování současné egoistické verze
kapitalismu. Strach a svět postavený na izolacionismu po devalvaci USD, to si
dovedu jen těžko představit. Proč? Jedná se totiž o odpověď na otázku
bytí či nebytí kapitalismu, a tím i lidské civilizace. A historickou
zkušenost, že bez velké války se s největší možnou pravděpodobností
dluhů, a tudíž kapitalismu na dluh, nezbavíme.

Charakterová, profesionální, vnitropolitická a zahraničněpolitická
zkušenostní rozmanitost v masových médiích uváděných kandidátů je
proto pro zvoleného prezidenta nutností. Vnitropoliticky a
zahraničněpoliticky rozmanitost umožňuje rozehrát zajímavou hru, vyhnout
se systému prezidenství s přísnou vertikální hierarchií, a současně
garantovat, především EU, větší nervozitu, napětí a konfliktní
potenciál, než tomu bylo doposud. Trump zabalí svůj dárek EU do obalu s
nápisem politická svoboda a suverenita. Obě označení a obsahy dárku EU
jsou pro současnou EU cizí. Evropské elity nevědí a nebudou vědět, jak se
chovat, a co s nimi. Trump a jeho poradci to však ví. Nepřímé, veřejně
dostupné důkazy, dovolují mé tvrzení.

Analytik Lukáš Visingr řekl pro server idnes.cz, že Trump přestane s
politikou vývozu demokracie, místo toho nastolí realismus a společně s
Ruskem se spojí proti Číně. Do jaké míry je tohle reálné? Je
představitelný scénář, který zrealizoval Richard Nixon s Čínou, kdy
Trump by toto nyní udělal obráceně s Ruskem?

Jestliže analytik Lukáš Visingr opravdu řekl to, co přivádí k otázce,
tak musím konstatovat, že US politika doposud žádnou demokracii nikam
nevyvezla. USA vyvezly od roku 1945 tisíce tun bomb a vojenského materiálu
pro přibližně 150 válek, ale žádné poválečné scénáře nebo
demokracii. Demokracii USA vyvážet nemohou, protože je v USA deficitem. Trump,
jako nemovitostní magnát, se proto nebude zabývat vývozem deficitu, který
zvětšuje státní dluh USA, zvyšuje riziko pro své impérium, a staví do
stínu fundamentální problém současnosti. Tím je pro nás všechny,
včetně Trumpa, celosvětová, globalizovaná krize civilizačních hodnot a
atomizace hodnot. Nemohu samozřejmě vyloučit, že Trump pod tlakem elit
nebude muset v jiné formě „vyvážet“ demokracii. Zcela určitě ale ne ve
formě a v měřítku, jako tomu bylo doposud. Spojení se USA s Ruskem proti
Číně nehrozí. Jeví se mi také, že i po prezidentských volbách v Rusku v
roce 2018 – za předpokladu, že se do Kremlu nedostanou nepolepšitelní
neoliberálové či pučisté, se Rusko bude dále vyvíjet a chovat podle
přísloví: ‚Když se přátelíš s vlkem, měj sekyru po ruce.‘ Politika
USA, vycházející z podstaty svého hospodářského systému a mající za
cíl oslabit a případně si podmanit Rusko, podkopala prakticky veškerou
důvěru pracujících občanů Ruska k USA. Zvolený prezident Trump hlásá a
bude i nadále hlásat: Amerika především. Proto předpokládám, že se
prosadí stará pravda tvrdící, že nedůvěra osekává strom lásky. A také:
kde vládne síla, tam rozumu mohyla. Scénář, který zrealizoval Richard
Nixon s Čínou, je proto pro mne v současné době, stavu a pozic USA a Ruska
ve světě, a za vlády prezidenta Trumpa, nereálný.

Několikrát padlo, že největším poraženým amerických voleb je Ukrajina.
Byl postup na Ukrajině natolik svázán s lidmi z Obamovy administrativy, že
to bude Trump moci hodit za hlavu a nechat Ukrajinu svému osudu? Do jaké míry
je možné dohoda budoucího prezidenta Trumpa s Ruskem ve smyslu, že
postovětský prostor nechá být a Rusko dá naopak záruky za klid v Pobaltí?
Je taková dohoda reálná?

Ukrajina nebyla poražena prezidentskými volbami v USA. Ukrajina byla poražena
svými elitami a vlastizradou. Porazila se sama za pomoci tandemu USA–EU a
idealizace hospodářského systému založeného na expanzivitě a
politicko-finanční korupci obrovských rozměrů. Proto se dnes Ukrajina
nachází ve stavu, který se v angličtině nazývá failed state. Trump nebude
moci, jak je formulována otázka, hodit za hlavu a nechat Ukrajinu svému osudu.
Ukrajina, jako failed state se totiž stala nepříjemnou vidličkou jak pro
Rusko, tak i EU, v ruce USA. Vidlička je velice výhodný instrument. Nejen
při zkoušce z etikety, při podávání hrášku, nebo rýže do úst. Každý
pohyb ruky, pád, nebo neopatrné zacházení s vidličkou může způsobit
zranění a bolest. Proto sdělil prezident Putin EU a USA, že nebude Ukrajinu
zachraňovat, nebo dokonce okupovat. Problém Ukrajina se tak stává problémem
EU.

USA, během prezidenství Trumpa budou počítat peníze a současně
přihlížet, jak rychle a v jakém měřítku se EU a Rusko oslabuje, nebo ne.
Trump ví, že problémem EU je již dnešní potřeba tvrdého vnějšího
zásahu do politiky Ukrajiny. EU ho není schopná. Proto nevylučuji, že se ke
slovu dostane mezinárodní tribunál a podobné soudy, které si pozvou
politiky a oligarchy typu Porošenko & Co. Problém pro Rusko je v tom, že
failed state nemá nic jiného pro udržení pozornosti na sebe, a tím i
očekávání nějaké pomoci, než provokace a terorismus. Zabití vojáka FSB
a řadového vojáka v srpnu, následné zatknutí ukrajinských diverzantů a
včerejší (21. 11.) unesení dvou ruských vojáků a jejich následné
věznění, dokumentují napsané, a dovolují předpověď, že ruská
veřejnost takové chování ukrajinských orgánů a gangů nebude dlouho
tolerovat, stejně jako nečinnost ruské vlády a ruských orgánů. Proto bude
Rusko ještě za prezidenství Putina muset jednat. Ne za jednacím stolem, ale
v tichu, bez veřejnosti. Podle svého zvyku, nebo zlozvyku, a čínského
přísloví: ‚Nemluvte, jestli to nezmění ticho k lepšímu.‘

Proč nevidím žádný relevantní důvod pro dohodu budoucího prezidenta
Trumpa s Ruskem ve smyslu, že postovětský prostor nechá být a Rusko dá
naopak záruky za klid v Pobaltí? Rusko již dohodám s USA a s EU nevěří.
Nové dohody nebude tak rychle podepisovat, jak potřeba, nebo jak by si
někteří přáli. Za druhé, Rusko doposud nechalo, a nechává Pobaltí v
klidu. NATO tam haraší zbraněmi, stíhačkami a rotacemi vojáků. Pobaltí,
jako zapuštěná zelinářská zahrada NATO a EU, Rusku politicky,
hospodářsky, finančně, a dnes i vojensky, nic, kromě starostí a výdajů,
nenabízí. Za třetí, v případě západem vyprovokovaného konfliktu je
Pobaltí odsouzeno k slzám. Žádné smlouvy v takovém případě nebudou
platit. Po nedávné instalaci nových raketových systémů v Kaliningradu a
bůhvíkde ještě, by měli Poláci vyrábět kapesníky pro celou EU. Dohoda,
jak se ptáte, je již z uvedených důvodů proto nereálná.

Objevují se také úvahy o tom, že by mohla vzniknout jakási „Jaltská
dohoda číslo 2“, která by byla likvidační pro malé evropské národy,
stejně jako tomu bylo pro II. světové válce, kdy si USA a Rusko rozdělily
ve světě sféry svého vlivu. Moldavsko, Ukrajina a další země by prý tak
propadly znovu do vlivu Moskvy. Mají se tyto státy obávat? A jak bychom na
tom pak byli my v Česku?

S dohodou, nebo bez dohody – Jalta 2, nebo Jalta 3, nebo i jinak zvané dohody
–, malé národy to mají spočítané. Dokonce, malé národy sami počítaly.
A přitom se přepočítaly. Ignorovaly všechny základní psychologické pasti,
které je potřeba brát při jednáních a analýze v úvahu, o kterých jsem
nedávno psal, včetně mýtu o spravedlnosti, o zákonitosti vývoje
přírodních a umělých systémů v kontextu národních zájmů velkých
mocností. V neposlední řadě malé národy idealizovaly svůj význam
připisováním si vlastností, které buď vůbec nemají, nebo když je mají,
tak jsou tyto dnes bezcenné. Česko, a tady podtrhuji to dnešní, nebude
zachráněno od slz s pomocí mladé generace. Říkám generace, ne elitou,
nebo elitami. Ať se na mě, jako cizince, nikdo nezlobí, nebo se neurazí: ČR
se dnes nemůže chlubit suverénní elitou a osobnostmi. Kromě toho nevidím v
ČR vychovávání vlastní politické, hospodářské a kulturní elity,
oddané dnes nikde nedefinovanému národnímu zájmu, a schopné proplout
úspěšně mezi Scyllou nevylučitelného chaosu, včetně války v Evropě, a
Charybdou světa nacionalismu, izolacionismu a bůhvíčeho ještě. ČR,
včetně cizinců v ní žijících, má zatím obrovské štěstí a žije si
jako v bavlnce. Pozor však. Stejně jako nic netrvá věčně, ani láska k
jedné slečně, neroste žádný strom až do nebe. Jak moc tvrdý bude Trump
podle vás vůči Číně? Začne-li obchodní válku, bude ji chtít podpořit
vojensky v Tichomoří? Nabízí se, zda by to, co dělal Obama vůči Rusku,
nemohl začít Trump dělat vůči Číně. Z druhé strany, Číňané vlastní
značnou část dluhu USA a Američané si navykli na laciné čínské zboží.
Co z toho všeho může vzejít?

Čína, podobně jako USA, potřebují globalizaci – především globalizaci
obchodu a financí, byť každý z jiného důvodu. Zruší-li například Trump
smlouvu TPP (Transpacifické partnerství), získá hned několik výhod. Jednou
z nich bude indikace plnění předvolebního slibu o zamezení ztrát a
získáváni nových pracovních míst a příležitostí v USA. Druhou bude
výhoda bilaterálních smluv na základě amerického obchodního práva.
Třetí, a to zcela určitě ne poslední výhodou bude možnost utajování
obsahů bilaterálních smluv a doplňků k nim. To se nezmiňuji o skutečnosti,
že většinu tendrů na dodávky a služby vypisují státy USA. Menší část
tendrů vypisují federální orgány. Jim napovídají, když ne víc,
americké nadnárodní korporace, přísné bezpečnostní kontroly, a i v ČR
známý, protekcionismus. Zrušení TPP na druhé straně zvětší naději
Číně na rozvoj svého programu RCEP. Toho se USA neúčastní. Trump
zrušením TPP podpoří i snahu Ruska. Tímto způsobem získá Trump ihned dva
(vnitropolitické a zahraničněpolitické) trumfy, zabije dvě mouchy jednou
ranou (dovolíc Číně a Rusku pracovat na svých plánech), a současně
prodlouží život USD a americkému světovému účetnictví.

Mluví se o tom, že Trump je velký izolacionista a nepodporuje zamýšlenou
obchodní dohodu TTIP s Evropou. A o TPP (transpacifická obchodní dohoda,
např. s Japonskem, Austrálií atp.) se už vyjádřil, že ji chce zrušit
hned po svém nástupu do Bílého domu. Znamená to tedy, že se ztíží
přístup na americký trh? A postihne tato situace i Českou republiku, která
tak bude mít ještě více omezený přístup se svým zbožím do USA?

Trumpova předvolební retórika a přípravná jednání týkající se
složení jeho týmu indikují, že Trump ví, že izolacionismus (z franc.
isoler – odloučit, osamostatnit) je politická doktrína upřednostňující
domácí politiku před zahraniční. Ke zrušení TPP bude asi stačit jeho
podpis. K potratu TTIP stačí jeho nečinnost, i když nelze vyloučit, že
moment setrvačnosti americké a bruselské byrokracie je opravdu veliký, a
odejít dobrovolně z velice dobře placených pozic se nikomu nebude chtít. V
žádném případě zrušení TPP a neexistence TTIP nepředstavují větší
omezení přistupu na americký trh než doposud. Důvody jsem naznačil v
odpovědi obsahující popis rozdílu počtu tendrů na státní a federální
úrovni, a plánovanou platnost smluv TPP a TTIP s omezením na federální
tendry. V obchodu platilo a bude i nadále platit, že osobní přítomnost a
znalost krajiny a partnera, důvěra a spolehlivost rozhodují.

Předpokládám, že Trump se bude snažit kombinovat snahu minimálně se
angažovat v zahraničí a ekonomický protekcionismus. Má k tomu příklad z
dějin USA. Izolacionismus se uplatňoval v 30. letech 20. století v USA.
Tehdejší vláda odmítla spolupracovat se státy zapojenými do konfliktů a
věnovala se spíše domácím záležitostem. Ke změně tohoto přístupu
došlo po druhé světové válce. V současné době praktikují izolacionismus
různé státy, včetně USA, EU, Číny a Ruska v modifikovaných formách,
snažící se současně vyloučit označení jako státy nesvobodné či
totalitní. Všichni se hlásí k WTO a jejím principům vědíc, že WTO krizi
nepřežije. Touto tzv. narcistní nerovnováhou trpí mnoho jedinců a států.
Problém je, že jedinci a státy s těmito poruchami si neuvědomují
zvláštnost a následky chování a konání. Proto se v poslední době často
spekuluje o tom, zda může být narcismus brán jako životní styl. Životní
styl a psychická porucha se navzájem nevylučují. Ale partnerské vztahy jsou
pro narcisty skutečným problémem. Proto nic explicitně dobrého od vztahu EU,
Číny a Ruska k USA pro ČR neočekávám.

Zároveň Donald Trump usiluje o liberalizaci ekonomiky kapitálových trhů.
Dokáže se při té deregulaci vyhnout katastrofám, které nastaly po pádu
Lehman Brothers v roce 2008? A co nebepečí obřího amerického zadlužení?

Liberalizace ekonomiky kapitálových trhů podle mého skončila. Případné
další deregulace mohou pouze zhoršit současný stav nemocného (západního
společenství). Co nevylučuji, je snížení daní pro korporace jak v USA,
tak i ve Velké Británii, což přinese s sebou nové problémy a boj. Obří
americké zadlužení se při absenci neochoty USA se spravedlivě dělit s
asymetrickými spojenci a partnery ve světě, neochotou nechat padnout USD a
zaměnit USD opravdovou demokratizací systému světových rezervních valut
– bude řešit válka.

Britský tisk uvedl, že generální tajemník NATO si nechal vypracovat
analýzu, která ve své mírnější podobě znamená, že Trump nebude chtít
platit vojenské výdaje na starém kontinentu a hodí to „na hrb“ Evropě.
V horším důsledku to prý znamená absolutní konec angažmá v Pobaltí a na
Ukrajině ze strany USA. Hrozí, že v takovém případě evropští členové
NATO nebudou chtít požadované peníze uvolnit a ohrozí to i bezpečnost
některých evropských států?

Pro tvrzení, že Trump, ani jiní z potenciálních lídrů USA nebudou ochotni
chtít platit za bezpečnost Evropy, nemusím číst britský tisk a poslouchat
generálního tajemníka NATO. Dnes, kdy čas přiznání pro Evropu již
přišel – a lámání chleba začalo –, by evropské elity měly buď
odejít na nemocenskou, nebo do důchodu a při předání úřadů poprosit o
dialog se sousedem. Vyrovnaný vztah se sousedem je totiž důležitější než
láska ke vzdálenému a v zámoří žijcímu přibuznému a asymetrickému
spojenci.

Bezpečnost evropských států nezachrání peníze a vyzbrojování.
Bezpečnost evropských států může zabezpečit pouze dialog a spolupráce s
Ruskem a se všemi těmi, kteří mají opravdovou potřebu s Evropou a s Ruskem
spolupracovat a soužít. Skutečnost všedního dne je zcela jiná: stačí se
vrátit na začátek odpovědí na vaše otázky a uvědomit si význam rezoluce
bezvýznamného EP pro budoucnost Evropy. Komu to nestačí, může napovědět
přísloví: ‚Neštěstí vchází těmi dveřmi, které jsme mu otevřeli.‘
Lidem, kteří se neumějí červenat, nelze prostě věřit. Podobně: ‚Je
lepší být jeden den člověkem, než tisíc dní stínem.‘ To i proto, že
člověk se nikdy nevrací z cesty takovým, jakým byl před jejím začátkem.
To platí i pro odpověď na vaší další otázku.

Angela Merkelová ohlásila svoji kandidaturu na post kancléřky i v
příštím roce. Je „šedou eminencí EU“ a klasickým představitelem
evropského korektního politického stylu, který se mimo jiné vyznačuje i
velkou vstřícností k migraci. Jak může fungovat vztah mezi ní a novým
americkým prezidentem, který hledí s despektem na celou Evropskou unii?

Kancléřka Merkelová, by měla k ohlášení své kandidatury připojit
vysvětlení, proč chce kandidovat. Je kvalitativní rozdíl, jestli je
důvodem kandidatury absence osobností, slabost politických elit v SRN a v EU,
nebo osobní ambice, či příkaz třetího. Vědět důvod kandidování by
dovolilo lépe ohodnotit, nakolik jsou si kandidátka a s ní spojené elity
vědomy konce tzv. politické korektnosti.

Trumpovo předvolební hřímání ‚Amerika především‘, i kdyby padlo jen
částečně na plodnou a měkkou půdu a nebylo tak slyšet, má druhou stranu
určenou pro Evropu: Evropo, probuď se. Prolhaná, lenivá a lakomá Evropa se
bude jenom pomalu probouzet a těžko stavět na své nohy bez pomoci.
Vstřícnost kancléřky k migraci se bude transformovat do ještě více
komplexních lží. Ty svými následky umocní lenivost a lakomost
prostřednictvím strachu a paralyzování společenského života. Protože
Trump nemůže Evropě pomoci jinak, než když bude na kolenou, nabídne
Evropě více politické svobody a suverenity. Tato, jako nová svoboda a
suverenita i ve vztahu k USA, ovlivní i vztah mezi staronovou kancléřkou a
Trumpem. Vztah bude věcný s absolutní koncentrací na americké národní
zájmy. To indikuje chtěně-nechtěný obsah textu dokumentu, který nesl Kris
Kobach, a který ofotografoval fotograf AP po návštěvě u Trumpa. To málo,
co se dá přečíst, stačí k tomu, aby si vítačí migrantů hledali jiného
partnera než Trumpa. Fotografii zveřejnil Süddeutsche Zeitung.

Hřímání pan Fillona, vítěze prvního kola primárek ve Francii, že je to
Západ, kdo odmítl spolupracovat s Ruskem a ne Rusko, a že je to Čína, kdo
představuje nebezpečí pro EU a ne Rusko, nebo že Rusko není ve své
podstatě protivníkem Evropy, nebude přesto v Berlíně vyslyšeno. Podobně
jako nebude uviděno a uslyšeno Trumpovo hřímání na účet amerických
masových médií, která si pozval do svého mrakodrapu, aby jim tam četl
levity a současně ladil s nimi kontakt na prahu dalšího boje, kterým bude
100 dní ve funkci prezidenta. Zástupci všech pozvaných amerických medií
přijali Trumpovo pozvání a akceptovali bez křiku zákaz fotografování,
elektronických a ručních zápisů během návštěvy u Trumpa. To neznamená,
že Trump již vyhrál nad medii. Je to ale indikace, že čas začít mluvit
jinak s manipulátory veřejnosti přišel.

Je to indikace, že včerejší rezoluce EP týkající se boje s ruskou
propagandou, která prý rozkoluje EU, je hloupost. Podobná hlouposti tvrdit,
že Trump se prvních 100 dní v úřadu bude zabývat výlučně vnitřní
politikou a problémy USA. Sýrie, Ukrajina, Afganistán a Irák, stejně jako
všeobecný boj s terorismem budou brát své z pracovního času Trumpa. V
kontextu představitelného společného boje Trumpa a Putina proti
mezinárodnímu terorismu se může dokonce potvrdit, že EP se svou rezolucí
proti Rusku vědomě narušuje možnost sjednocení v boji proti terorismu,
proti IS, proti fundamentalistům apod. Nedat možnost, nebo omezit možnosti
veřejnosti srovnávat informace, fakta a analýzy – to lze již dnes
kvalifikovat jako informační přestupek. Nevím, jak je tomu v ČR. Ale dovedu
si představit, že v několika státech EU lze tento přestupek soudně
napadnout.

Má pravdu Hynek Kmoníček, který říká, že konec politiky šíření
demokracie všemi prostředky pro nás bude výhodný? Anebo máme i navzdory
Trumpovi podpořit tvrdý postoj vůči Rusku? V případě, že bude Trump
razit protičínskou politiku, mělo by smysl, abychom pokračovali v naší
vstřícné politice vůči Číně? Co bude pro nás výhodnější?

Vážím si a respektuji znalosti a zkušenosti pana Kmoníčka. Souhlasím s
jeho hodnocením, že konec politiky šíření demokracie všemi prostředky
pro nás bude výhodný za předpokladu, že budeme připraveni, vědět a umět
využít novou situaci. Podporovat tvrdý postup proti Rusku, to ČR může.
Podle mého hodnocení by ale neměla. Výsledkem podpory proti Rusku bude
volná cesta k samobičování a k úpadku, minimálně hospodářskému a
kulturnímu. Jakou by Trump realizoval politiku ve vztahu a Číně – ČR by
si měla uvědomit, že Čína nepotřebuje z ČR nic, kromě přístupu na trh
místní a evropský, něco málo z místního a středoevropského
logistického potenciálu, a několika talentů.

Proto jaká bude v konečném výsledku politika ČR vůči Číně, zda
vstřícná nebo méně, bude rozhodovat především Čína. Pro ČR a její
občany bude vždy výhodnější, uvědomí-li si co nejdříve, že ani
nejsilnější vítr nepohne skálou. Bude-li vláda schopná a ochotná si
vytvářet pro různé, a především extrémní, situace svá vlastní
alternativní řešení, plány a strukturu řízení na základě reflexe
minulosti, ale i přítomnosti včetně amerického hnutí Alt-right (National
Policy Institute, NPI, prezident Richard Spencer), bude jí možné si
představit budoucnost. Do budoucnosti a na horu vede mnoho cest, krajina se ale
nemění. Platí totiž, že u hloupého je i štěstí hloupé. A také, že
když jsi jednou upadl, neznamená to, že nejdeš správnou cestou. Proto,
když uděláte chybu, smějte se. Nesmějte se ale starcům – jednou jimi
budete sami. Souhlasu netřeba.

Autoři: Daniela Černá, Jan Štěpán

Choices:
- ne
- ano


Question:
Lavrov sdělil, že Putin je ochoten se setkat s Trumpem

Vladimir Putin je ochoten se setkat se svým americkým kolegou Donaldem Trumpem
„na okraj“ summitu APEC ve Vietnamu, prohlásil ministr zahraničních
věcí RF Sergej Lavrov.

„Slyšíme výroky Donalda Trumpa o tom, že plánuje podobnou schůzku s
prezidentem Putinem. Protokolní služby navázaly kontakt, a když budou
grafikony obou předáků definitivně určeny, myslím si, že vám to oznámí",
řekl ruský ministr.

Lavrov podotkl, že plánuje s Tillersonem projednat dvoustranné vztahy, které
„si vyžadují vážnou opravu", a také „Korejský poloostrov, syrské
urovnání, Irák, palestinsko-izraelský konflikt a Ukrajinu".

Choices:
- ne
- ano


Question:
TV chtěla divákům představit životy obyčejných muslimů. Jenže úplně
obyčejní nebyli a je z toho skandál

Britskou BBC už natolik ovládla politická korektnost, že už dává prostor
ve svém vysílání radikálním islamistům. V pořadu Muslims Like Us by se
tak měl objevit i muslim z blízkého okruhu radikálního imáma Anjema
Choudaryho. Bezpečnostní experti jsou zděšeni, ale BBC si trvá na svém.

Pořad je přezdívaný jako „Big Brother pro muslimy“ a mělo by se v něm
objevit deset muslimů, kteří zastávají hraniční pohledy na svět kolem
sebe. Hlavní hvězdou unikátní reality show by měl být pětatřicetiletý
bývalý boxer Anthony Small alias Abdul Haqq, který v minulosti vyjadřoval
veřejně podporu Islámskému státu. V loňském roce ostatně také stanul
před soudem, který jej však nakonec veškerých obvinění z napojení na
ISIS zbavil.

Haqqa a spol. budou sledovat kamery BBC přímo v jeho domě. Jak píše
britský deník Daily Mail, diváci tak budou moci sledovat život britských
muslimů prakticky od rána do večera. Kontroverzní televizní série vzbudila
rozruch mezi britskou veřejností i bezpečnostními experty. Samotný Haqq
totiž udržuje přátelské vztahy se známým radikálním imámem Anjemem
Choudarym, který byl letos v červnu po mnoha neúspěšných pokusech obviněn
z podpory terorismu.

Celý text v angličtině je ZDE.

Dvoudílná série Muslims Like Us by měla být vysílána v hlavním
vysílacím čase na BBC 2 a oslovení bezpečnostní experti označují shodně
výběr účastníků reality show veřejnoprávní stanicí za „bezohledný a
nebezpečný“. BBC se nicméně hájí tím, že v názorovém průřezu
deseti vybraných muslimů by měl dostat prostor právě i někdo, jako je
někdejší usvědčený podvodník a konvertita k islámu Haqq.

Životní příběh Haqqa se přitom vyvíjel správným směrem a nadějný
boxer v roce 2009 zvítězil na mistrovství Commonwealthu v lehké střední
váze. Ve čtyřiadvaceti letech však konvertoval k islámu, vzdal se
sportovní kariéry a rozhodl se pro kariéru „profesionálního muslimského
aktivisty“. Účastnil se demonstrací proti válce v Afghánistánu a dostal
se do kontaktu se zmiňovaným Choudarym. Pod vlivem jeho kázání se
zradikalizoval a mnohokrát vyjádřil svoji podporu ISIS.

Na jednom z publikovaných videí dokonce ospravedlňoval stětí hlavy
amerického novináře Jamese Foleyho. Zatím se mu však přes jeho podporu
radikálního islámu daří unikat před spravedlností. Stejně jako jeho vzor
Choudaryho také Haqqa doposud všechny soudy zbavily veškerých obvinění. To
z něj však podle profesora z Centra bezpečnostních a zpravodajských studií
Anthonyho Gleese nijak nesnímá vinu. „BBC dělá chybu. Haqq veřejně
podporuje záměry islamistů a schvaloval teroristické útoky v Londýně.“

„Haqq není někdo, komu by se měla dostávat publicita na obrazovkách
televize, kterou financují daňoví poplatníci. Vzhledem k teroristickým
hrozbám bychom měli být velmi opatrní v tom, aby se v médiích objevovali
radikální muslimové,“ míní Adam Deen z think-tanku Quilliam Foundation,
který se věnuje boji proti islámskému extremismu.

Choices:
- ne
- ano


Question:
V Kyjevě byla před očima kolemjdoucích unesena žena. Vše zaznamenala
pouliční kamera

Na Internetu se objevilo video únosu ženy na jedné z kyjevských ulic, které
natočila pouliční kamera. Na video upozornila televize NewsOne.

K incidentu došlo v sobotu odpoledne na Tyčinově třídě. Asi třicetiletá
žena venčila psa, nedaleko se zastavilo auto a dva muži ji násilně vtáhli
dovnitř.

Na videozáznamu (v 11:04) je vidět, že se kolemjdoucí snažili v tom
únoscům zabránit, ale to se jim nepodařilo. Auto odjelo z místa činu.

Bylo upřesněno, že v Kyjevě byl vyhlášen plán Zachycení a policie
pátrá po béžové Hyudai, kterou odjeli zločinci.

Choices:
- ne
- ano


Question:
ČSSD naštvala Libora Roučka. Jde o aktivistu Patočku

Bývalý europoslanec Libor Rouček (ČSSD) se rozzlobil, když se dozvěděl,
že sociální demokracie vylučuje Jakuba Patočku, protože je prý víc
občanský aktivista než politik. A není jediný, koho to naštvalo.

„Vyloučení je to chybné. Nejen, že zřejmě odporuje stanovám, ale
hlavně směru, který by měla ČSSD nastoupit. Chce-li se tato strana pokusit
o politický návrat, musí oslovit všechny potenciální voliče od středu do
leva. K tomu nepotřebuje ani tak politiky intrikující na stranických
sekretariátech, ale především právě občanské aktivisty schopné oslovit
určitou skupinu obyvatelstva,“ zmínil Rouček.

„Jakub Patočka, přes všechny výhrady, které k němu člověk může mít,
takovýmto aktivistou bezesporu je. Umění demokratické politiky je
nejrůznější názorové směry sjednotit. Ne je vyloučit,“ dodal bývalý
europoslanec.

„S vyloučením J. Patočky z ČSSD nesouhlasím, nebyl pro to důvod. Pokud
tahle politika bolševické netolerance v soc. dem. zvítězí, stane se z ní
nevolitelná sekta,“ řekl velmi rázně Bohuslav Sobotka na svém
twitterovém účtu.

Své pak napsal i komentátor Práva Alexandr Mitrofanov. „Podivné (s
porušením stanov) vyloučení Jakuba Patočky z ČSSD mimořádně dobře
ukazuje stav strany, do které se současně jinými dveřmi vlamuje Paroubek,“
sdělil Mitrofanov.

Celý příspěvek Libora Roučka:

Přečetl jsem si, že ČSSD vylučuje Jakuba Patočku. Prý je víc občanský
aktivista než politik. Vyloučení je to chybné. Nejen že zřejmě odporuje
stanovám, ale hlavně směru, který by měla ČSSD nastoupit. Chce-li se tato
strana pokusit o politický návrat, musí oslovit všechny potenciální
voliče od středu do leva. K tomu nepotřebuje ani tak politiky intrikující
na stranických sekretariátech, ale především právě občanské aktivisty
schopné oslovit určitou skupinu obyvatelstva. Jakub Patočka, přes všechny
výhrady, které k němu člověk může mít, takovýmto aktivistou bezesporu
je. Umění demokratické politiky je nejrůznější názorové směry
sjednotit. Ne je vyloučit..

Choices:
- ne
- ano


Question:
Svoboda a demokracie nejsou ohroženy, to jen někteří vytváří špatnou
náladu. Respektujte výsledek voleb, udeřil Andrej Babiš

Na sociálních sítích stále rezonují oslavy, demonstrace, protidemonstrace
ze 17. listopadu. Stranou veřejného dění nezůstal ani ministr financí
Andrej Babiš (ANO). Ve čtvrtek ráno položil na Národní třídě květiny,
vtipálci ovšem obratem přidali vtip. Sám Babiš sepsal navíc pár řádek.
Máme se prý v České republice dobře a lidé by měli respektovat výsledky
voleb.

Andrej Babiš položil hned včera brzy ráno květiny na Národní třídě.
Zachytili ho přitom fotografové a snímek začal kolovat po sociálních
sítích. Našli se ovšem vtipálci, kteří upravili fotografie tak, že
Babiš klade místo květin na Národní třídě své slavné koblihy, které
normálně rozdává před volbami.

Sám Babiš na sociální síti Facebook k výročí napsal pár slov. „Svoboda
a demokracie jsou ty největší hodnoty. Nemyslím, že by byly ohroženy, jak
se to dnes snaží některé osoby lidem namlouvat a vytvářet špatnou náladu.
Je třeba se ptát, proč takovou atmosféru vytvářejí. Lidi jsou
nespokojení s některými politiky, nikoliv se systémem. Příští rok si
lidi zvolí do sněmovny toho, koho budou chtít. A tím pádem i novou vládu.
A začátkem roku 2018 si zvolí přímou volbou prezidenta, jakého budou
chtít. Kdo bude tuto zemi řídit, bude projev většinové vůle našeho
národa. Tedy projev demokracie. Měli bychom se naučit respektovat volbu
většiny. I to je demokracie,“ sdělil lidem Babiš.

České republice se podle jeho názoru daří a není důvod ke špatné
náladě. Prý bychom měli bojovat proti nenávisti a závisti a všechno to
skončí tím, že nám bude ještě líp, jak ostatně Babiš slibuje už od
roku 2013.

Andrej Babiš doslova napsal:

Svoboda a demokracie jsou ty největší hodnoty. Nemyslím, že by byly
ohroženy, jak se to dnes snaží některé osoby lidem namlouvat a vytvářet
špatnou náladu. Je třeba se ptát, proč takovou atmosféru vytvářejí.

Lidi jsou nespokojení s některými politiky, nikoliv se systémem. Příští
rok si lidi zvolí do sněmovny toho, koho budou chtít. A tím pádem i novou
vládu. A začátkem roku 2018 si zvolí přímou volbou prezidenta, jakého
budou chtít. Kdo bude tuto zemi řídit, bude projev většinové vůle našeho
národa. Tedy projev demokracie. Měli bychom se naučit respektovat volbu
většiny. I to je demokracie.

Myslím, že bychom se měli snažit o zlepšení nálady ve společnosti a
bojovat proti nenávisti a závisti. Naší zemi se daří, přeju si, aby se
dařilo všem. A jsem předsvědčen, že už je a bude ještě líp.

Choices:
- ne
- ano


Question:
ČR a Čína podepsaly na 30 obchodních dohod

Účastníci ekonomického fóra na pražském Žofíně podepsali dnes za
účasti prezidentů Česka a Číny na 30 obchodních dohod v nejrůznějších
oblastech. Jedna z nich se týká i analytické spolupráce na přípravách
kanálu Dunaj-Odra-Labe, uvedl český prezident Miloš Zeman. Dohody s
čínskými firmami z české strany podepsaly například Škoda Auto, ČEZ,
skupina J&T, Česká exportní banka nebo Český Aeroholding.

"Politici mají podnikatelům otevřít dveře. Ten podnikatel, který
otevřenými dveřmi nedokáže vstoupit, nestojí za to, abychom se jím dále
zabývali. Vstoupit musíte sami. Děkuji všem, kdo dokázali vstoupit, což
dokážou právě připravené a dohodnuté smlouvy," řekl před podpisem dohod
Zeman. Na Žofíně se dnes podle něj sešlo 30 nejúspěšnějších
čínských a stejný počet nejúspěšnějších českých podnikatelů.

Zeman také zopakoval, že objem čínských investic v Česku dosáhne letos 95
miliard korun. Uvedl, že i politici mají své sny a tím jeho je vybudování
kanálu Dunaj-Odra-Labe. Vítá proto předběžný zájem čínských firem na
spolupráci na tomto projektu.

Další dohody se týkají energetiky, finančnictví, automobilového průmyslu
nebo cestovního ruchu. Mezi podepsanými je i dohoda o rekonstrukci a nákupu
fotbalového stadionu Eden.

Podepsána byla mimo jiné dohoda o technologicko-ekonomické spolupráci mezi
S.W.H. Group zaměřující se na obnovitelné zdroje energie a China Longyuan
Power Group. Uzavřena byla i rámcová dohoda o finanční spolupráci mezi
Českou exportní bankou (ČEB) a Čínskou rozvojovou bankou, která má mimo
jiné usnadnit českým exportérům přístup na čínský trh.

Memorandum o porozumění podepsaly také kunovický výrobce letadel Aircraft
Industries a China Aviation Supplies Holding Company. Další memorandum o
porozumění o všestranné spolupráci uzavřely China General Nuclear Power
Corporation a skupina ČEZ.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Konec keců: Starý Henry Kissinger hovořil o Trumpovi, Putinovi i EU. Naše
média se budou ošívat

Šéfredaktor amerického magazínu The Atlantic Jeffrey Goldberg se v
posledních měsících pravidelně setkával s doyenem americké diplomacie
Henry Kissingerem a vedl s ním rozhovory o postavení Spojených států.

Goldberg hovořil s Kissingerem v den vyhlášení výsledků voleb a
někdejší poradce pro národní bezpečnost a ministr zahraničí v Nixonově
a Fordově administrativě neskrýval své překvapení. „Myslel jsem si, že
vyhraje Hillary Clintonová,“ zmínil Kissinger, který v předchozích
rozhovorech s Goldbergem uvedl, že si váží její inteligence i analytických
názorů. Ovšem vítězství Trumpa nevidí jako žádnou tragédii, ale spíš
novou příležitost.

„Trump by se mohl zasadit o soulad mezi naší zahraniční politikou a
domácí situací. Veřejnost a elity vnímají směřování zahraniční
politiky USA odlišně. Myslím, že by mohl tyto dva pohledy k sobě
přiblížit. Má k tomu ideální příležitost a bude záležet jen na něm,
jestli se mu podaří uspět,“ řekl Kissinger s tím, že by se mělo
přestat se zpochybňováním kompetentnosti zvoleného prezidenta. „On byl
prostě zvolen prezidentem a nyní musí dostat šanci uplatnit svůj pohled na
věc v praxi.“

Kissinger tvrdí, že s Trumpem není v kontaktu, ale když prý projeví zájem,
rád jej navštíví a pohovoří s ním. Bývalý šéf americké diplomacie
hájí Trumpa v otázce jeho údajné náklonnosti vůči Rusku a Putinovi, ze
kterého ho obviňovala v průběhu volební kampaně Clintonová i většina
médií. „Nemyslím si, že je nějaký obdivovatel Putina. Jen o něm ruský
prezident řekl pár pozitivních slov, tak Trump prostě cítil z
diplomatického hlediska mu to nějakým způsobem oplatit.“

Celý rozhovor v angličtině najdete ZDE.

Na závěr krátkého telefonického rozhovoru Kissigner udělil Trumpovi
několik užitečných rad. „Za prvé by měl jasně prokázat, že si je
přesně vědom, jakým výzvám Spojené státy musí čelit. Za druhé by měl
dát najevo, že ví, kam se ubírá vývoj a navrhnout správný směr. Čeho
se snažíme dosáhnout? Čemu je třeba naopak zabránit a proč? K výše
zmíněnému si samozřejmě potřebuje Trump udělat podrobnou analýzu.“

Mnoho zajímavého však řekl Kissinger i v uplynulých měsících, kdy s
Goldbergem diskutoval. Mimo jiné zmínil, že za nejschopnější prezidenty
posledních dekád považuje Ronalda Reagana a Billa Clintona. A vyjádřil se
také k rusko-americkým vztahům. „Putin ví, že Rusko je slabší než
někdejší SSSR a samozřejmě i než USA. Rusko si prošlo zcela unikáním
vývojem a k tomu je třeba při budování vzájemných vztahů přihlížet. K
pochopení Putina je třeba si přečíst Dostojevského, nikoli Hitlerův Mein
Kampf.“

Tématem rozhovoru byla také „reál“ politika a lidská práva. Kissigner v
této souvislosti kritizoval snahu Obamovy administrativy zbavit syrského
prezidenta Bašára Asada jeho úřadu. „Předpokládejme, že Asad zítra
rezignuje. Sakra, co ale bude potom? Co vyplývá z morálního rozhodnutí
sesadit ho? Bude automaticky následovat demokracie? Pokud ne, bude v Sýrii
vládnout režim, který nebude stávající hrozby ještě zvětšovat?“
podivuje se Kissinger.

Kritickému pohledu Kissingera v rozhovoru neušla ani Evropská unie a
evropský kontinent jako takový. „Evropská unie nebyla schopna, navzdory
existenci eurozóny, přijmout společný politický nebo strategický přístup
ke zbytku světa. Nevidím ani žádné mechanismy, s nimiž by mohl kontinent
rozvíjet svoji strategickou koncepci. Vliv Evropy na světové dění se
neustále snižuje a myslím, že to ještě přinese v budoucnosti své
negativní důsledky.“

Choices:
- ne
- ano


Question:
Tak co ti Číňani? Erik Best neodsuzuje, nechválí Kalouska, ale ani nejásá

Pokud vnímáme sbližování vztahů s Čínou pozitivně, je návštěva
prezidenta Si Ťin-pchinga určitě velkým úspěchem prezidenta Miloše Zemana.
ParlamentnímListům.cz to říká novinář a politický analytik Erik Best.
Zároveň ovšem upozorňuje, že dosavadní čínské investice prý
nahrávají spíše oligarchům, protože šlo zatím o změnu vlastníků a
žádná nová pracovní místa. Nevylučuje však, že se to může s
pokračujícím upevňováním vztahů s Čínou změnit. Best rovněž
okomentoval aktivní účast Miroslava Kalouska na protičínské demonstraci.

Návštěva čínského prezidenta Si Ťin-pchinga je minulostí. Vůdce Říše
středu odletěl z Prahy ve středu po třetí hodině odpoledne. Jaký je
význam historicky první návštěvy nejvyššího představitele Čínské
lidové republiky? Jaký dopad to bude mít na českou ekonomiku? Nejen nad
těmito otázkami se v komentáři pro ParlamentníListy.cz zamýšlí Erik Best.

„Celé to trošku navazuje na to, jak tu politici přistupují k migrační
krizi. Tam existuje jedna nevyřčená migrační politika a pak jedna
oficiální migrační politika, o které se mluví veřejně. Sobotka s
Babišem a Chovanec říkají nahlas jednu věc, ale pak odsouhlasí jinou
politiku,“ dává jako příklad.

S Čínou je to podle něho podobné. „Zeman prohlásil, že máme suverénní
zahraniční politiku. Částečně je to pravda, ale když se podíváte na
smlouvu o strategickém partnerství, tak to není tak samostatná politika. Jde
o stejnou politiku, jakou má Německo, Velká Británie a dokonce i Amerika. Z
tohoto hlediska si myslím, že každý tábor má svým způsobem důvod ke
spokojenosti,“ říká Best pro ParlamentníListy.cz.

Když se ale podle jeho slov díváme na komerční záležitosti, tam už to
tolik neplatí. „Tam je jednoznačný směr vůči zájmům oligarchů a to
nás rozděluje od Německa. Ne tolik od Velké Británie, tam je to podobné,“
myslí si.

Letošní čínské investice v naší zemi se budou pohybovat v objemu zhruba
95 miliard. Podle Erika Besta nelze v současné době říci, zda půjde o
investice reálně prospěšné české ekonomice, anebo o pouhé nákupy již
fungujících podniků nebo majetkových podílů. „Na posouzení si budeme
muset ještě počkat, ale víceméně je to posouvání majetku od jednoho
vlastníka k druhému a obecný prospěch pro Českou republiku zatím není
příliš jasný,“ uvažuje Best.

Češi možná v politice vůči Číně dělají stejnou chybu jako USA

Nevylučuje ovšem, že je to dané tím, že česko-čínské vztahy se teprve
nedávno obnovily a investice do nových podniků a pracovních míst teprve
přijdou. „Ano, to je možné. Já jsem dlouhodobý kritik americké politiky
vůči Číně a myslím si, že Češi dělají podobnou chybu. Možná je ta
chyba o něco pochopitelnější, protože pro Ameriku v tom už skoro není
návratu, ale nemůžete očekávat, že budete podporovat čínské zájmy a
budete z toho mít velký prospěch. Takhle Číňané nefungují. Amerika s
tím začala v roce 1972 a dneska vidíme výsledek. Průmyslová pracovní
místa už skoro neexistují,“ uvádí.

Čínské investice v Česku prý takový význam zatím nemají. „Zatím tu
třeba Němci stále investují a vytvářejí pracovní místa. Jakmile bude
Česká republika dražší a Němci půjdou ještě dál na východ, stejné
následky jako v Americe se projeví u nás,“ vysvětluje pro
ParlamentníListy.cz analytik.

„Uznávám, že pokud považujeme spolupráci s Čínou za prospěšnou, tak
je to samozřejmě zásluha prezidenta. Já spíš polemizuji s tím, zda je to
prospěšné pro Západ jako takový, nejenom pro Českou republiku. Zajímavé
je, že Zaorálek evidentně pochopil, že nemůže dovolit Číňanům všechno
a některé věty v té smlouvě o strategickém partnerství nejsou. To jsem
neočekával. Z tohoto hlediska je výsledek o něco mírnější. Původně
jsem předpokládal, že půjde o ještě větší úspěch Číny než ve
skutečnosti,“ soudí Best.

Protestní politika Miroslava Kalouska

Ohledně čínské návštěvy okomentoval ještě široce debatovanou aktivní
účast Miroslava Kalouska na protičínské demonstraci. Tam se Kalousek s
tibetskou vlajkou v ruce verbálně bil za právo demonstrantů dostat se na
uzavřené Hradčanské náměstí. Podle Erika Besta jde o protestní politiku,
kterou obecně neuznává.

„Mohu spíš považovat za něco podobného, kdyby v parlamentu předložil
nějakou změnu zahraniční politiky. Jestli chtějí, aby Česká republika
uznala nezávislost Tibetu, ať někdo podá návrh a je možné o tom veřejně
diskutovat. A ne se jenom nechat natáčet při demonstraci, to je protestní
politika a příští týden se na to už zapomene.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Letectvo RF zneškodnilo za 24 hodin více než 100 bojovníků v oblasti
Palmýry

Letectvo RF během 24 hodin provedlo 40 náletů v oblasti syrské Palmýry, byl
provedeny útoky na 158 objektů teroristů, zneškodněno více než 100
bojovníků, uvádí se v informačním bulletinu Centra pro smíření v Sýrii.

„V oblasti obce Tadmor (Palmýra, provincie Homs) provedlo ruské letectvo
během 24 hodin 40 náletů. Byly provedeny útoky na 158 objektů teroristů,
jejichž následkem bylo zneškodněno více než 100 bojovníků, 4 tanky, tři
dělostřelecká zařízení, čtyři sklady se střelivem a pět kusů
automobilové techniky", uvádí se v textu dokumentu, umístěného na
stránkách ministerstva obrany.

Choices:
- ne
- ano


Question:
Zatčení saúdští princové jsou podrobeni mučení, píšou média

Zatčení představitelé stání elity Saúdské Arábie, včetně princů,
jsou u výslechu podrobeni mučení, píše list The Daily Mail s odkazem na
vlastní zdroje.

Nejvyšší výbor Saúdské Arábie pro boj s korupcí v čele s korunním
princem Muhammadem bin Salmanem nařídil tento měsíc zadržení asi 40
vlivných osob, mezi nimiž jsou členové královské rodiny, bývalí
ministři, vojenští příslušníci a podnikatelé. První údaje
vyšetřování v rámci protikorupční kampaně v Saúdské Arábii svědčí
o protizákonném přivlastnění více než sta miliard dolarů.

Podle jeho slov se týrání účastní americký ochranný podnik Academi,
který je nástupcem soukromé vojenské společnosti Blackwater, jež ale nemá
vztah k týrání.List tvrdí, že se výslechů možná účastní osobně
korunní princ Saúdské Arábie Muhammad bin Salman Al Saúd. Snaží se
odhalit předpokládanou síť zahraničních úředníků, kteří brali od
princů úplatky.

Podle údajů listu bylo z bankovních kont zatčených zabaveno asi 194 miliard
dolarů.

Choices:
- ne
- ano