Generál Randák: Topolánek byl varován před Dalíkem. Klaus byl varován
před svým přítelem. A Zeman...

Zpravodajská komunita si stěžuje, že politici neberou vážně informace,
které jim rozvědky předávají. Výslovně zmiňován je současný prezident
Miloš Zeman. Lidové noviny přinesly vyjádření někdejšího šéfa
civilní rozvědky Karla Randáka, který má prý podobných zkušeností mnoho.

Prezident Zeman prý mohl, kdyby poslouchal zpravodajce, být například lépe
připraven na čínský skandál svého poradce Jie Ťien-minga, kterého tam
momentálně vyšetřují pro porušení zákona. Zpravodajci jej prý mohli
upozornit dopředu a Hrad nemusel do Šanghaje k zjištění stavu věcí
vysílat delegaci vedenou kancléřem Mynářem.

„Sice nevím, co k tomu Bezpečnostní informační služba psala, ale jedno
vím určitě. I kdyby na rizika upozornila, Hrad by se na ní vykašlal,“
prohlašuje pro Lidové noviny kategoricky generál Karel Randák. A nejedná se
podle něj o specifikum Miloše Zemana, ale o dlouhodobě chování českých
politiků.

A rovnou jmenuje konkrétní osoby: „Premiérovi Mirku Topolánkovi přišlo
na Marka Dalíka určitě několik varování. Na Nagyovou přišlo Petru
Nečasovi také několik varování. Na rodinného přítele Václava Klause
Ranka Peciče přišlo také nějaké varování. Ti lidé na to ale kašlou,“
stěžuje si bývalý elitní rozvědčík.

Jak vysvětluje Randák, tajné služby mají ze zákona povinnost upozornit na
rizika. Jak však s informacemi politici naloží, to už je čistě na nich. A
podle toho to i vypadá. Randák zmiňuje i dopis, který měl v době svého
prezidentování poslat Václav Klaus Úřadu pro zahraniční styk a informace
(Randák jej řídil v letech 2004-2006). V dopise podle něj stála velmi
zvláštní informace. Prezident Klaus psal, že o informace ÚZSI nestojí.

Do kontrastu s tím uvádí situaci v USA, kde má prezident čtyřikrát
týdně schůzku se šéfem CIA a skutečně mu naslouchá. Tuto tradici si
podle Randáka nedovolil rozbít ani Donald Trump.

O slabosti zpravodajců prý hovoří i Jiří Růžek, šéf BIS z let 1999 až
2003. Ten hovoří o tom, že by zpravodajci měli mít stejné pravomoci, jako
mají policisté. Tedy například právo samostatně zahájit vyšetřování.
Pro srovnání uvádí, že FBI v USA začala vyšetřovat propojení Donalda
Trumpa s ruskými zpravodajci.

Podle Růžka současný stav vznikl po roce 1989, kdy po zkušenosti s StB byly
obavy z příliš silných tajných služeb. Růžek ale zmínil, že omezení
těchto pravomocí tajných služeb může být na škodu, zejména pokud v zemi
probíhají takové procesy, jako byla v devadesátých letech privatizace.

Jinak to ale vidí František Bublan, senátor ČSSD, který stál v čele ÚSZI
před Karlem Randákem v letech 2001- 2004. „Pokud prezident nějaké
negativní informace dostal a nereagoval, a takový vývoj bych docela i
připustil, tak je to jeho problém a chyba. Ať si to nyní patřičně užije,“
dodává bývalý ministr vnitra v Grossově a Paroubkově vládě.

Ten přitom nabízí i další řešení. Informace o problematickém poradci
podle něj nemusí být poskytnuta pouze politikovi, kterého se týká, ale i
dalším vysokým ústavním činitelům. Pokud by on dnes stál v čele
rozvědky, neváhal by prý jít s informací za premiérem Babišem, který by
na jejím řešení měl mnohem větší zájem.

Ředitel Vojenského zpravodajství z let 2004 až 2007 Miroslav Krejčík by
rovněž tajným službám žádné pravomoci nepřidával. Informování
politiků má podle něj vždy fungovat na principu, že tajná služba poskytne
informaci a politik má právo zvážit, jak s ní naloží.
