Z ruských archívů: Češi chtěli po sametové revoluci zachovat RVHP

Za rámcem českých masmédií zůstala událost z počtu „extraordinárních“:
schůzka ruských a českých historiků v Praze, na které byla zveřejněna
neznámá fakta ze vztahů obou zemí.

Tohle sdělila Sputniku členka stálé Komise historiků a archivářů Ruska a
Čech, přední odbornice Ústavu slavistiky Ruské Akademie věd Ella
Zadorožňuková:

„Byla to skutečně extraordinární událost s ohledem na přerušené ve
všech sférách styky mezi Ruskem a Čechy. Nezvyklé je rovněž to, že
vědci pokračují v spolupráci prakticky na vlastní účet, z osobní
iniciativy. Reforma Ruské Akademie věd vedla k likvidaci oddělení pro styky
se zahraničím, mezinárodní spolupráce již není financována.

Společná komise historiků a archivářů existuje téměř půlstoletí.
Čím se zabývá?

Vyměňujeme si výsledky výzkumů, nové knihy. Vydáváme společně
vědecké práce na taková témata jako rozpad říší a federací v
dějinách Ruska a Čech, Kominterna, světové války a účast v nich našich
národů, Rusové v Čechách a Češi v Rusku, vývoj stereotypů vzájemného
vnímání, hospodářské vztahy mezi SSSR a ČSSR, mezi Ruskem a Čechy.

Co se mluvilo na pražském zasedání o stereotypech ve vzájemném vnímání?

Prakticky každé téma se týkalo překonání stereotypů. Uvedu příklad.
Přednesla jsem referát o rychlé degradaci Rady vzájemné hospodářské
pomoci, RVHP. Připomenu, že přestala existovat v létě 1991. Zveřejnila
jsem nepublikované dříve dokumenty Vadima Zagladina, bývalého poradce
Michaila Gorbačova, který navštěvoval Prahu a jednal ještě se starým
komunistickým vedením. Po Sametové revoluci se rovněž nejednou setkal s
poradci prezidenta Václava Havla Vondrou a Dobrovským. Zagladinova svědectví,
materiály, které jsem našla v archívu Gorbačovova fondu, vyvracejí
běžnou tezi o tom, že po roce 1989 převzalo Československo kurz na rychlé
zrušení všech hospodářských a jiných vztahů s SSSR a Ruskem. Ani
představitelé režimu normalizace, ani nová elita, jež přišla k moci po
nastolení demokracie, nevytýčila kategoricky otázku likvidace RVHP. Šlo o
radikální reformování formátu hospodářské spolupráce, přičemž byly
navrženy různé varianty. RVHP zničilo sjednocení Německa. Rada vzájemné
hospodářské pomoci dostala trhlinu, kdy z řetězu vypadla silná ekonomika
NDR. NDR a Československo byly v podstatě průmyslové lokomotivy tak zvaného
socialistického společenství.

Dnes se jen těžko dá představit zachování RVHP…

Jsem ale naprosto přesvědčena, že v jiné formě, deideologizované, by se
tato Rada mohla zachovat, dala se reformovat, bylo by to prospěšné pro
všechny její členy. Jenže chci připomenout, že Bush, Genscher a Kohl
ujišťovali Gorbačova, že sjednocení Německa bude dlouhý proces. Ale
všechno šlo velmi rychle, stejně jako krach společných struktur zemí
východního bloku. Opakuji, nestačil čas.

Zkušenosti RVHP, fakticky zkušenosti z ekonomické integrace zemí, byly
předchůdci eurointegrace v rámci EU. Byly natolik cenné, že z ruského trhu
dosud nechtějí odejít firmy z Česka, Slovenska, Maďarska, Polska, Rumunska,
Bulharska. Znají ruský trh, mentalitu Rusů, tady platí staré styky v
strojírenství, hutnictví, dopravě, spojích. Vše dobré, co měly naše
země v minulosti, bylo třeba pouze zbavit ideologických klapek a zachovat.
Mluvila jsem o tom s kolegy v Praze, kam jsem cestovala, přiznám se, s
jistými obavami.

Přečetla jsem totiž spoustu českých novin, v nichž převažovaly
protiruské názory, přes Internet jsem se seznámila s českou televizí.
Avšak všichni, s kým jsem hovořila během své návštěvy, byli nanejvýš
přívětiví. Impozantní starší pražský taxikář, který mne vezl zpátky
do Ruzyně na letiště Václava Havla, řekl mi toto: „Vztah Česka k Rusku
mají na svědomí naši politici. Lidi ale mají výborný vztah k Rusům,
můžete to tlumočit všem u vás."
