Mezinárodní ostuda Halíkova sponzora Sekyry. Uznávaný anglický časopis
zevrubně popsal jeho minulost, i s Janouškem a mrtvým Mrázkem

Podnikatel Luděk Sekyra je jednou z kontroverzních osobností české historie
a současnosti. Za totality podporoval režim a nesouhlasil s Václavem Havlem.
Po sametové revoluci spřáhl síly s Romanem Janouškem a Františkem Mrázkem.
A studentský časopis oxfordské univerzity The Isis se ptá, jak se vlastně z
takového člověka stane donor jedné z největších a nejstarších
světových univerzit.

V univerzitním parku na Oxfordu je klidné místo, které je pojmenováno po
prezidentu Václavu Havlovi. Odhaleno bylo v listopadu 2014 a události se
zúčastnili bývalý ministr zahraničí Karel Schwarzenberg, místopředseda
vlády Pavel Bělobrádek a pro mnohé překvapivě i podnikatel Luděk Sekyra.

Ten byl pro mnohé velmi překvapivým účastníkem takové slavnostní
události, přesto však jako jediný má s Oxfordem určité spojení. Má zde
svou Sekyrovu budovu, kde jsou přednáškový sál a studijní místnosti. Je
také jedním ze zakládajících členů a má místo ve správní radě
univerzity. „I přes nesporné výhody Sekyrovy budovy pro studenty
reprezentuje objekt zcela odlišné hodnoty jako Havlovo místo. Sekyrovy
politické asociace jsou protikladem všeho, čím byli Válav Havel a Nadace
Jana Husa.“

„Sekyra byl věhlasným vůdcem mládežnického sdružení, plodným členem
KSČ a z režimu prospíval. 13. listopadu 1989, dny před tím, než stovky
tisíc idealistických Čechů rozhořčených policejním násilím vyšli do
ulic za demokracii, Sekyra se nechal fotit Rudým právem, jak mluví s vůdci
Socialistického svazu mládeže.“

Komunistický režim si zakládal na potlačování akademických svobod a
vyšší vzdělání bylo rezervováno pouze pro ty, kteří jednali v souladu s
tím, co si přála strana. „Marxismus-leninismus byl základním
předpokladem pro všechny a studenti se učili rutinně, nikoli skrze sdílení
názorů a informací.“

Tehdejší doba tak dala vzniknout Nadaci Jana Husa, jejíž prvopočátky se
datují k bytovým seminářům profesorů, kteří skrze ně bojovali s
akademickou represí. Ti na svoje semináře zvali i profesory zahraničních
univerzit, mnohdy však neúspěšně. Pozvání Juliuse Tomina však přijala
dr. Kathleen Wilkesová, a když viděla, jak kvalitní byla přednáška o
Platónovi, začala přesvědčovat svoje kolegy, aby na některé bytové
semináře taktéž dorazili.

Následná praxe návštěv bytových seminářů pak dala vzniknout britské
Vzdělávací nadaci Jana Husa, která se následně rozšířila do USA, Kanady,
Francie a dalších zemí. „Nadace se všemi svými světovými mutacemi byla
založena na principech akademické svobody a rovnosti ve vzdělávání.
Zůstává vzorem pro mírový, přesto však odvážný a efektivní odpor.“

Sekyrovy názory jako důvěrníka KSČ tak byly v přímém rozporu s principem
nadace. A proto je zarážející, že právě tento podnikatel je spojován s
Oxfordem, univerzitou, z jejíhož popudu nadace vznikla. A to je jen jeden z
mnoha paradoxů jeho osoby.

Po revoluci si podnikatel totiž našel dva nechvalně proslulé přátele.
Romana Janouška, podnikatele, který nyní sedí ve vězení za
úplatkářství, a Františka Mrázka, již zesnulého podnikatele, který byl
podezřelý z toho, že se podílel na 30 vraždách a v nejednom případě
obral stát o peníze.

Celý text zde.

Byl to právě Sekyra, kdo v roce 2007 vyrazil s Janouškem na dovolenou do
Itálie, kde mu vše zaplatil. Bylo to jen chvíli potom, co byl Pavel Bém
opět zvolen primátorem Prahy. Janoušek byl Bémovou šedou eminencí a bylo
to právě v jeho funkčním období, kdy do Sekyrových a Janouškových rukou
spadlo mnoho výhodného byznysu v Praze.

„Ještě jednodušší je odhalit Sekyrův vztah vůči Mrázkovi. Odposlechy
telefonních rozhovorů z roku 2000 totiž ukazují, že ti dva spolupracovali
na převzetí stavební firmy IPS v hodnotě 2,2 miliardy korun.“ Tehdy také
využili služeb Václava Klause, jemuž říkali „Profesor“ a který jim
skrze banku IPB poskytl potřebné finance. „Obrovské jmění Sekyry,
Janouška a Mrázka pochází z různě velkých úplatků, politického vlivu,
kriminálních sítí, krádeží a dokonce i násilí.“ A takovou historii
nesmyje ani výstavba části Oxfordské univerzity.

Financování vzdělávacích institucí ze strany pochybných osobností či
přímo zločinců však není žádnou novinkou. Londýnská škola
ekonomických a politických věd například přijala velkou dotaci z rukou
syna Muammara Kaddáfího, Oxford má budovy pojmenované po „obchodnících
se zbraněmi a brutálních kolonialistech“.

„Sekyrův případ je však unikátní ve své ironii: pokud Sekyra opovrhoval
Václavem Havlem a tím, co on a Nadace Jana Husa představovali, proč je nyní
veřejně chválí?“ Zřejmě se tak snaží očistit se od vlastní minulosti.
Důležitější otázka však zní: „Proč Harris Manchester College tak
ochotně a veřejně ctí muže spojeného s organizovanou kriminalitou a
násilím.“

Časopis The Isis je nejstarším nezávislým studentským časopisem na
britských ostrovech, v Oxfordu vychází již od roku 1892.
