Cynický bastard, co prodává nenávist. Jindřich Šídlo sepsal politický
příběh doktora Sládka

V devadesátých letech minulého století ukázal zakladatel radikální
pravice v Česku Miroslav Sládek, že politickou práci zvládl na jedničku. O
čtvrt století později sice Sládek už není tak výrazným politikem, ale to,
co hlásá, už není považováno za opovrženíhodné. Útočí na Romy, na EU,
na uprchlíky a na jiné politiky. Další politici jeho recept přebírají. A
stačí to dokonce k tomu, aby si člověk mohl stoupnout vedle prezidenta
republiky Miloše Zemana.

Před lety Miroslav Sládek přesvědčoval lidi, že musí čelit celé řadě
hrozeb – nepracujícím Romům, sudetským Němcům a tradičním politikům,
kteří nedokážou řešit jejich problémy. Nepřipomíná vám to slova
některých dnešních politiků, třeba Tomia Okmaury? Jindřich Šídlo v
pátečních Hospodářských novinách tvrdí, že se Sládek znovu vrací na
scénu.

„A vlastně vůbec nemusí měnit svůj zájezdní program, v němž dokázal
během pár minut říct lidem na náměstích, kdo všechno je ohrožuje:
Romové, sudetští Němci, migrace, EU, NATO, tradiční politici a jejich
strany – tehdy to byl extrém, od něhož se patřilo štítivě odtáhnout.
Dneska se s tím dá dostat na státní svátek na jedno pódium s prezidentem
republiky,“ upozorňuje Šídlo. Novinář v této souvislosti připomíná,
že na počátku 90. let minulého století Miloš Zeman věděl, že bude muset
s Miroslavem Sládkem zabojovat o voliče. Říkával tehdy, že „republikáni
jsou jen zdivočelí sociální demokraté“, doplňuje Šídlo s tím, že to
znělo docela vtipně.

Co Sládkovi zlomilo vaz? Ve druhé polovině devadesátých let vyšlo najevo,
že si z poslanecké práce a z peněz svých poslaneckých kolegů v podstatě
vybudoval malou rodinnou firmu. Jeho spolustraníci mu např. odváděli část
platů.

Ačkoli padl, neznamená to, že není nebezpečný. „Sládek byl skutečně
nebezpečný cynický bastard, který pohrdal svými voliči a vždy v
dokonalém obleku obklopen holohlavou ochrankou jim přivážel čistou
nenávist,“ varuje autor.
