Vědci prozradili, jak je možné snížit rychlost globálního oteplování

V roce 2015 v rámci Konvence OSN o změně podnebí byla podepsána
Pařížská dohoda, která reguluje opatření na snížení emisí oxidu
uhličitého do atmosféry. Jedním z cílů dohody je omezení globálního
oteplování na 1,5 °C, tým expertů v čele s Joerim Rogeljem zjistil, v
jakém případě bude tento cíl dosažitelný.

Vědci použili šest počítačových modelů komplexního hodnocení, z nichž
každý sestavil scénáře omezující oteplení v rámci pěti různých
sociálně ekonomických cest rozvoje společnosti. Cesty se liší v
závislosti na přístupu k řešení klimatických problémů, rychlosti
demografického a hospodářského růstu a historickém kontextu.

Modely dokázaly předpovědět snížení teploty jenom u těch typů
sociálních útvarů, kde se zaznamenává rychlý přechod od použití
fosilního paliva k obnovitelným zdrojům energie, snížení spotřeby
elektřiny a aktivní boj s CO2. Tam, kde je podstatná sociální a
hospodářská nerovnost a slabá krátkodobá ekologická politika, se bude
však teplota naopak zvyšovat.

Podle kladných scénářů do roku 2030 dosáhne objem skleníkových plynů
své špičky a začne jejich postupné mizení, které bude pokračovat v
průběhu následujících dvou nebo tří desetiletí, v období 2055 až 2075
se úplně „rozpustí". Ve společnosti, kde probíhá hospodářský a
demografický růst rychlým tempem, se do roku 2050 sníží poptávka po
energiích o 10 až 40 %, přičemž 60 % elektřiny se bude vyrábět za pomoci
obnovitelných zdrojů, jako jsou vítr, sluneční záření a voda, čímž se
i sníží použití fosilního paliva. Do roku 2040 se sníží spotřeba uhlí
o 20 %, a do roku 2060 budou úplně „vyřazeny z provozu" ropa a naftové
výrobky, aktivní zalesňování se stane jedním ze způsobů boje s emisemi
oxidu uhličitého.
