Bývalý odborář Dušek: Neslyšel jsem, že by chtěl Jurečka zachránit
ekonomiku rozvojem pastevectví. Imigranti tu tedy nemají co dělat. Islám
nepovažuji za náboženství

PŮLNOČNÍ ROZHOVOR Na chvost Evropy jsme se prý dostali i kvůli „dryáčnickému“
způsobu privatizace. Za obrovskou chybu také považuje bývalý odborářský
předák a nynější náměstek hejtmana Pardubického kraje Jaromír Dušek,
že nás zástupci našeho státu v zahraničí prezentují jako rozvojovou zemi
s nízkými příjmy. A kdyby u nás nebyl tak hojně rozšířený švarc
systém, mohli bychom se mít lépe. V migraci podle něj nemáme hledat
záchranu, pokud nechceme české hospodářství zachránit pastevectvím...

Co obvykle děláte před sobotní půlnocí?

Kromě svého zaměstnání jsem také snad nejznámějším provozovatelem
malé vodní elektrárny v Česku, média už o tom mnohokrát informovala, tak
se musím starat o její údržbu, a proto bývám v sobotu už tak unavený,
že lehnu a tvrdě spím. Na televizi se moc nedívám, protože si nechci
nechat vyplachovat mozek veřejnoprávními masmédii.

Proč jsme se v České republice ještě nedostali na úroveň mezd před
bankovní krizí z roku 2008, když v jiných srovnatelných státech se to už
podařilo? Není zarážející nebo spíše ostudné, že teprve v minulých
dnech vzrostla minimální mzda u nás na necelých deset tisíc měsíčně?
Česko se tak řadí v tomto ukazateli ke chvostu Evropy a v koupěschopnosti
obyvatel jsme už podle oficiálních statistik dokonce za Polskem i Slovenskem.
Stále více se také rozevírají nůžky mezi několika procenty bohatších a
zbytkem republiky… Co k tomu říci?

Tento stav ekonomiky, do něhož jsme se nyní dostali, má svůj původ v roce
1989 a jeho příčiny by se daly charakterizovat několika faktory. Předně to
byla tehdy bezbřehá privatizace, vlastně v mnoha případech přímo
likvidace fungujících průmyslových areálů, které byly nositelem příjmů
většiny lidí. Ty podniky se prodávaly pod tržní cenou do rukou
překupníků a posléze pak zanikaly, což nastartovalo velkou nezaměstnanost.
Mnohdy ty firmy se špičkovými technologiemi končily u zahraniční
konkurence a ta je nechala řízeně zaniknout. Týkalo se to i takových
úspěšných odvětví, jako byly zbrojní průmysl, výroba nákladních aut,
produkce určitého druhu letecké techniky a podobně. To samozřejmě
hlubokým způsobem zasáhlo českou ekonomiku a dostalo nás to na chvost
Evropy i v koupěschopnosti obyvatel na rozdíl od jiných zemí, které
nepoužily zmíněný dryáčnický způsob privatizace.

I někteří „pravicoví“ ekonomičtí experti potvrzují fakt, že v Česku
od roku 2008 stagnují mzdy ve srovnání s okolními státy, a to díky
specifické situaci v našem podnikatelském prostředí. Jinými slovy,
čeští podnikatelé většinou nezvýšili mzdy, které šly rapidně dolů za
období krize, i když se jim už daří lépe. To také nyní prohlašují i
někteří odboroví předáci. Souhlasíte s nimi? A co se proti tomu dá
dělat? Například snížit podnikatelům daňové zatížení, nebo zvolit
jiná řešení?

Ke stagnaci mezd bych chtěl uvést jeden zajímavý postřeh. Ještě jako
zástupce odborů jsem byl svědkem jednání zástupců českých exportních
společností i ministerstev, kteří nás v zahraničí nabízeli jako
rozvojovou zemi podobnou těm africkým, kde jsou velmi nízké příjmy, a
proto budou výhodné pro zahraniční investory. To považuji za obrovskou
chybu, kdy nás i zástupci našeho státu sami zařadili mezi ty nejchudší
země. I dnes dostávají cizí podnikatelé různé výhody na rozdíl od těch
našich, což si myslím, že není zrovna v pořádku. Bohužel musím
konstatovat, že na těch nízkých mzdách mají také svoji dost velkou vinu
odboráři, tedy ty naše největší odborové svazy. Je jasné, že
podnikatelé chtějí zaměstnávat lidi za tu co možná nejnižší mzdu, ale
právě odbory jsou tady od toho, aby cenu práce dostávaly rozumným způsobem
nahoru. Netýká se to ale všech odborových svazů, vytkl bych to asi nejvíce
školským, některým zdravotnickým a průmyslovým svazům odborářů.

Česká vláda se nyní holedbá nízkou nezaměstnaností. Nicméně ve
většině moravských i českých krajů kromě Prahy a okolí je životní
úroveň značné části obyvatel stále dost nízká v porovnání s našimi
západními sousedy. Nedosahuje ani úrovně, jaká panuje například ve
středomořských demokraciích, tedy v Itálii či Španělsku. Český
důchodce má stále daleko hlouběji do kapsy než třeba ten řecký. Jaká by
mohla být cesta ke změně, jestli vůbec u nás ještě existuje?

U nás jsou také cíleně, uměle snižovány jak mzdy, tak nezaměstnanost, a
to především švarc systémem. Tedy způsobem, kdy pro podnikatele pracují
zaměstnanci, kteří mají vyřízenou živnost a platí si samostatně odvody.
My u nás evidujeme asi 1,25 milionu podnikatelů, což je na tak malou zemičku
neuvěřitelné číslo a je z toho jasné, že někteří z nich
zaměstnávají agenturní pracovníky anebo nutí lidi právě ke švarc
systému, aby nemuseli nést náklady zdravotního a sociálního pojištění.
K tomu potom přispívá i fakt, jaké daně musejí drobní živnostníci
odvádět. U důchodců pak existují jiné velmi zajímavé případy, kdy
někteří nepracující jedinci mají vyšší penze než senioři, jež dřeli
v zemědělství nebo textilním průmyslu těch potřebných 40 let...

Zatímco ekonomika roste, levicoví pozorovatelé kritizují fakt, že běžní
lidé v České republice tento růst většinou nepociťují. Tedy že reálné
mzdy a životní úroveň nerostou tak, jak by měly. Jak jsme na tom v tomto
směru v ČR, jak je na tom západní Evropa?

Ano, to je pravda. Růst ekonomiky poznali jen podnikatelé a různé
společnosti na svých větších ziscích. Uvedu několik případů. Jak je
vlastně možné, že nám poklesly ceny energií i pohonných hmot a na ceně
výrobků či potravin to není vůbec znát? Zisky, například plynárenských
firem, jsou obrovské. Ty jejich marže dosahují až 140 procent a jsou na
úkor ostatních podnikatelů, živnostníků i státních institucí –
školek, škol i běžných občanů. Vždyť cena plynu je nyní na
historickém minimu. Když to shrnu, musím konstatovat, že pokud lidé mají
příjem jen z běžných mezd bez vedlejších příjmů, tak se jim žije
spíše hůř, než tomu bylo v minulosti.

Jaké je ideální místo České republiky na ekonomické mapě světa a co by
mělo Česko změnit? Expertka Ilona Švihlíková doporučuje podporu
mikroekonomiky. Kde je tedy cesta? Co podporovat? Zatím náš tradiční vývoz
do zemí EU, nebo raději export do států novějšího obchodního sdružení
BRICS (Indie, Čína, Rusko, Brazílie atp.)?

Nejsem přesvědčený o tom, že končí cena levné práce, pokud s tím naše
vláda něco neudělá. Podívejme se, jakou vlastně máme minimální mzdu. Ta
je čtyřikrát nižší než v Německu, i když ceny potravin a spotřebního
zboží jsou v obou zemích téměř stejné. Stále jsou u nás rozšířené
švarc systém, agenturní zaměstnávání nebo dovoz cizích pracovníků
třeba z Ukrajiny. Opět musím tady připomenout, že na tom mají svou vinu i
odbory, které při růstu ekonomiky nevystupovaly daleko razantněji. V
Německu několikrát stávkovali zaměstnanci v loňském roce, i když nebyli
k tomu donuceni žádnou krizí a své požadavky si vydobyli. Problém je v tom,
že u nás odboroví předáci dávají často přednost svému osobnímu
prospěchu před obhajobou práv zaměstnanců, například placeným
členstvím v různých dozorčích radách. Není také šťastné, že podle
zákoníku práce jsou odboráři placeni svým zaměstnavatelem a jsou pak
lehce vydíratelní. Na tom, jaká je v současné době nízká životní
úroveň v Česku, mají opravdu svůj velký podíl.

Co si myslíte o zákonu k zavedení elektronické evidence tržeb a
kontrolních hlášení DPH? Jde skutečně o další zbytečné komplikování
života podnikatelům a drobným živnostníkům, nebo o nezbytné a užitečné
opatření, které zvýší výběr daní pro ČR?

Já si myslím, že elektronická evidence tržeb (EET) měla fungovat už
dávno, a to na všech úrovních podnikatelské činnosti. Všichni jsme už
určitě zažili, když nám některý živnostník nabízel určité služby
laciněji za to, pokud to bude bez účtu, a stát tak přišel zkrátka. Já
jsem přesvědčený, že EET je užitečná záležitost, o které i ze
zahraničí vím, že nikoho příliš nezatěžuje, neruinuje a zákazníci
jsou pak daleko spokojenější. Vytváří to u nich takový pocit jistoty, že
je nikdo neošidí.

Liberálně orientovaní pozorovatelé vybízejí k začlenění co
největšího počtu migrantů do Evropy, velká skupina veřejnosti ale naopak
před nimi varuje, že mohou vyvolat i sociální problémy. Zaměstnavatelské
svazy považují imigraci za produktivní, někteří ekonomové však varují,
že pracovních míst, hlavně nekvalifikovaných, bude v budoucnu ubývat a
uprchlíci budou zátěží. Tak co je tedy v tomto směru pro nás i Evropu
dobré z vašeho pohledu? Mohou uprchlíci pomoci českému trhu práce, nebo ho
naopak ještě více poškodit?

Já opravdu žasnu, kolik k nám do Evropy nyní proudí inženýrů, vědců,
špičkových specialistů a řemeslníků z Asie i Afriky. No, řeknu to
ještě asi takto, jelikož jsem neslyšel, že by pan Jurečka chtěl
zachránit naši ekonomiku rozvojem pastevectví, tak se obávám, že tady
nemají vůbec co dělat. A protože nepovažuji islám za náboženství, ale
politickou doktrínu, která je naprosto odlišná od demokratického systému,
musím říct, že bych dnes uvítal i tu ozbrojenou stráž na hranicích, jež
mi za bývalého režimu dost vadila. Rozhodně nepřinášejí pro Evropu nic
než zkázu a nechápu některé politiky, proč tvrdí lidem naprostý opak.
