„Vydržať“, potřebujeme vás, napsali účastníci Akademie samospráv

ROZHOVOR Moc dobře si uvědomuji, že my dva s panem Valentou vlastně
suplujeme stát, který obce kontroluje, ale jinak pro ně něco podobného
nedělá, sdělila ParlamentnímListům.cz Jana Zwyrtek Hamplová,
přednášející na takzvané Akademii samospráv.

Je to měsíc od doby, co jste představili s panem senátorem Valentou projekt
Akademie samospráv. Setkali jste se za tu dobu již s nějakými ohlasy?

Mám z toho ohromnou radost, ale ty ohlasy jsou nad očekávání. Jednak je to
až nečekaný zájem – v některých místech, než jsme se tzv. otočili,
byl sál plný, a to všude máme kapacitu sto míst. Zlín, Pardubice, za
chvíli to bude Olomouc, a i jinde se to stovce blíží. A pak ty ohlasy na
první akci v Plzni, kterých si velmi vážím i proto, že jsem tu
přednášela poprvé, tedy jinde nás víc znají… Nabíjí nás to.
Starostové byli nadšeni, což se nerozpakovali napsat do našich dotazníků.
Podle mne v dalším roce nebude kapacita Akademie stačit a budeme se
zamýšlet, jak ji dostat k více lidem.

Tento týden jste zahájili tříletý cyklus přednášek. Prvního listopadu
jste navštívili Plzeň. Jaká byla účast?

V Plzni bylo osmdesát zástupců obcí a měst. Nikdo předčasně neodešel, a
to byla přednáška až do půl čtvrté. Účastníci pak vyplňovali
dotazníky a nenašli jsme nespokojeného člověka. Naopak – „perfektně
připravené“, „něco takového jsme ještě nezažili“ a takové vzkazy
nebyly vzácné. A ani o přestávkách nešetřili účastníci ovacemi –
doslova. Hodně také psali „vydržať“, potřebujeme vás. Moc dobře si
uvědomuji, že my dva s panem Valentou vlastně suplujeme stát, který obce
kontroluje, ale jinak pro ně něco podobného nedělá. My je to, co
potřebují, učíme a učit nadále budeme. A komunikací s nimi mapujeme
oblasti, kde by měl zákon doznat největších změn. A pokud byste se mne
chtěli zeptat, které to jsou, tak skoro všechny.

Tématem prvního cyklu je hospodaření s majetkem obcí a měst. Co
konkrétně se na takové přednášce starostové, místostarostové, radní a
zastupitelé dovědí?

S mírnou nadsázkou všechno – tedy především to, jak zabránit
neplatnosti právního jednání obce, kdo a co má schvalovat, jak správně
prodávat a pronajímat nemovitosti, jak nakládat s penězi, jak se bránit,
když chce stát zpátky dotace, jak dělat veřejné zakázky – ale rozhodně
ne citací zákona, ten si mohou přečíst. Příklady z praxe, návody a dejme
tomu i „fígle“, když už se stane chyba, co s ní. A taky to, aby mysleli
na svou bezpečnost, neriskovali a neobávali se vzít si po bok odborníky.

Byl v rámci přednášky prostor na dotazy? Pokud ano, na co se starostové
nejčastěji ptají?

Nejčastěji se ptali na dispozice s nemovitostmi v souvislosti s novelou od
července tohoto roku, která je velmi přísná – jak není odůvodněna
odchylka od ceny v místě a čase obvyklé, je právní jednání absolutně
neplatné. A to je hodně nebezpečné. Taky hodně na dotace a jejich vracení.
A pak taky, kdy už bude ten nový zákon. Nenašla jsem žádného, kterému by
ten stávající vyhovoval.

Akademie samospráv ale neorganizuje pouze přednášky. Vaším cílem je mimo
jiné připravit nový, moderní zákon o obcích. Máte již nějaký
konkrétní obrys? Co by například nový zákon měl obsahovat?

Nový zákon by měl být více návodný, přesnější a měl by odstranit
některé absurdity. Například aby kontrolní výbor složený z laiků
kontroloval profesionály. Měl by více zakotvit pozici starosty,
místostarosty a lépe rozdělit pravomoci mezi orgány obcí a měst. A
dispozice s majetkem by měly být upraveny tak, aby se nepopírala samospráva
– dnes jsou obce a města tlačeny do pozice strojů a nevnímají se jako
subjekty, ve kterých jsou myslící bytosti. Zkrátka jedou podle „jízdních
řádů“ a primární je nedůvěra k nim. Na tom nelze stavět donekonečna.
Takže v návrhu se objeví i ústavní rozměr – zákaz státu do samosprávy
mluvit více, než je nezbytné. Což znamená skoro vůbec. Ostatně zde se
shodujeme i se soudy – nedávný rozsudek v kauze města Dašice, kdy soud
poslal stát do patřičných mezí, je úžasný. Na takových budeme stavět.

Snažíte se samosprávě pomáhat, ale řešíte také situace, kdy dochází
ze strany vedení obce například ke zneužívání dotací a finančních
prostředků?

Tak obce, které se snaží zneužívat cokoli, nezastupuji. Mnohokrát jsem
byla oslovena, abych napomáhala určitým věcem, a zastoupení jsem odmítla.
Víte, já už dost snadno rozpoznám chybu, kterou může udělat každý, a
pak bojuji do roztrhání těla, abych pomohla, a naopak kdy se prostě někdo
chce na úkor obce napakovat. Těm nepomáhám – ale to se už o mně ví,
takže mne ani neoslovují. Naopak, byť zcela výjimečně, pomáhám té
druhé straně barikády – když cítím, že vedení obce prostě nejedná
dobře. Naposledy to byla obec Podolí u Uherského Hradiště. Tam to
mimochodem je učebnicový příklad toho, jak je zákon o obcích někdy
bezmocný.

Samosprávě se věnujete již od devadesátých let. Od té doby naše
společnost prošla řadou změn. Jak je tomu v oblasti samospráv?

Máte pravdu, řada změn… Pokud jde o obce a města, směřujeme ale podle
mého názoru špatným směrem. Příliš formalismu, málo přemýšlení a
svobody. Jaká pak samospráva? Jako by někdo chtěl udělat z obcí a měst
opět národní výbory, které budou poslouchat vrchnost. Ostatně se s
takovými formulacemi přímo setkávám – mám rozhodnutí s neuvěřitelnou
formulací, že „poskytnutím dotace projevil stát obci dobrodiní“, které
jí chce prostě odebrat… Z mého pohledu skandální výrok. Stojím na zcela
jiném názorovém proudu. Přestože se i v obcích a městech občas objeví
lumpové, proč to nepřiznat, většina z těch šesti a půl tisíce obcí je
řízena neskutečně obětavými lidmi. A těm je třeba více věřit a nechat
je obce a města řídit tak, jak sami chtějí a jak to umějí. Vždyť
zastupitelstvům a starostům obcí a měst důvěřuje přes 80 % lidí. Jak
nám chtějí dávat pravidla lidé, co nemají ani třetinovou důvěru? Takže
náš návrh nového zákona o obcích lze nazvat návratem k samosprávě v
její podstatě.
