I odpůrci Trumpa prý mají strach z vítězství Clintonové. Některé její
nápady skutečně děsí

Nad tím, co by znamenalo zvolení Hillary Clintonové prezidentkou USA, se v
dnešních Lidových novinách zamýšlí jejich komentátor Zbyněk Petráček.

Poukazuje na větu, kterou na webu Spiegel Online napsal a vyargumentoval
západoněmecký levicový liberál Jakob Augstein: „V otázce války a míru
je Trump lepší volbou než Clintonová.“

„I když s ním nesouhlasíte, musíte uznat, že Augstein široce
reprezentuje moderní intelektuální levici. Jeho výstrahu před rizikem
vlády Clintonové je třeba brát vážně právě proto, že vychází z
fanklubu americké levice, a ne od konzervativců, kteří to mají tak nějak v
popisu práce,“ píše Petráček.

Krédo Augsteinova sdělení zní: existuje-li jeden jediný důvod k naději v
Trumpovo vítězství, je jím mír. Hillary Clintonová chce v Sýrii riskovat
vojenskou konfrontaci s Ruskem. A na tom Evropa nemůže mít zájem.

Petráček upozorňuje, že Hillary Clintonová se několikrát veřejně
vyslovila, že chce nad Sýrií či jejími částmi vyhlásit bezletové zóny.
Ty by snížily utrpení syrských civilistů, neboť by bránily startovat
letadlům s nákladem bomb. „Ten argument zní hezky, ale zamlčuje, že
bezletové zóny by vyvolaly konflikt s vládou v Damašku i ruskými jednotkami,
které v Sýrii působí na její pozvání a na její podporu. Jinými slovy:
mířily by nebezpečně blízko ke hraně americko-ruského konfliktu. Chce to
Evropa? Nebo raději prezidenta Trumpa, který by Ameriku z krveprolití
vyvázal a řešení by klidně nechal na Putinovi?“ píše dále Petráček.

Poukazuje také na to, že z posledního čtvrtstoletí není znám jeden
jediný příklad amerického zásahu, který by poničenou zemi postavil na
nohy. Prostě příklad, kterého by se teď Clintonová mohla chopit a říci:
„V Sýrii to bude po našem zásahu jako v… To přece za riziko konfrontace
s Putinem stojí.“

Ale takový příklad po ruce není. „Zkuste si představit, jak Clintonová
říká: V Sýrii to bude po našem zásahu jako v Iráku, v Afghánistánu, v
Libyi…To by Trumpovi nahrála zlatý hřeb kampaně,“ píše Petráček.
