V týdeníku se vážně zamýšlí nad návratem Jiřího Paroubka do čela
ČSSD

Redaktor Jiří Štefek se na serveru Reflex.cz zamyslel nad tím, že ČSSD
potřebuje pevnou ruku. „Měl by se vrátit Jiří Paroubek?“ zeptal se.

Ke komentáři Štefka inspirovala skutečnost, že Jiří Paroubek byl hostem
pátečního pořadu České televize Události, komentáře, kde hodnotil
situaci své někdejší mateřské strany na pozadí aktuálního dopisu
Bohuslava Sobotky. Ten totiž v pátek straníky informoval, že je nutné
udělat změny nejen ve vládě, ale i v samotných strukturách strany.

„Už samotné vzezření Jiřího Paroubka působilo velice dobře. Opálený,
odpočinutý, decentně oblečený a zcela jistě i s pár kily dole. Jako by
omládl. Jeho gesta byla mnohem uměřenější, nicméně v názorech to byl
starý dobrý Paroubek, jak jsme ho znali. I když mu několikrát z pusy utekly
jeho klasické chvastounské věty typu ‚kdybych já byl předsedou vlády‘
nebo ‚za mé vlády by to nebylo možné‘, působily jeho komentáře na
současné dění v ČSSD i na české politické scéně jako hudba z jiné
planety,“ konstatuje Štefek. Komentáře byly podle jeho slov precizní,
jasné a logické.

„Je nepochybné, že Jiří Paroubek upravil svoji roli a vystoupení
úměrně dané situaci. Dal si záležet na své prezentaci i názorech,
nemusel být útočný, ani se nemusel bránit. Svými slovy jako by chtěl
všem sdělit, že za jeho časů to bylo jinačí, lepší a že problémy,
které současná ČSSD má, by za něj ani nevznikly. Působilo to jistě až
věrohodně, ale všichni si ještě pamatují, jakým tvrdým a mnohdy
neomaleným buldozerem Paroubek byl v době své vlády i jako lídr opozice,“
dodává dále Štefek.

Štefek si následně všímá také skutečnosti, že za dob Paroubka byla
strana jasně profilovanou levicovou stranou, kterou volilo zhruba třicet
procent lidí. „V roce 2006 dokonce ČSSD vyluxovala voličstvo od leva do
středu tak, že takřka vygumovala lidovce a zmarginizovala komunisty. Za
tandemu Topolánek – Paroubek to vypadalo, že český stranický systém
budou tvořit tři, maximálně čtyři strany. Stačily volby v roce 2010, do
kterých vstoupily Věci veřejné, výsledky dopadly jinak a konstrukce
stranického systému se v základech otřásla a de facto se třese dodnes,“
zmiňuje redaktor s tím, že za vedení Bohuslava Sobotky působí strana více
demokraticky. Zároveň také uvádí, že Sobotka však nemá autoritu, a tak
demokracie ve straně pak už není demokracií, ale anarchií. „Vše pak
ústí v to, že ČSSD nemá čas se soustředit na svoji vládní či
stranickou agendu a své úspěchy neumí odprezentovat. Někteří lidé ve
straně pak spíš myslí především na svá plná břicha a bankovní konta a
chovají se, respektive se chovali jako místodržitelé na porobeném území.
A když po volbách museli od válu, viní kdekoho kromě sebe a hledají oporu
všude možně včetně ‚pána na Hradě‘,“ řekl.

Podle jeho názoru, který uvedl v závěru, obroda či rekonstrukce strany by
měla být důkladná a důsledná. Tabu by, jak říká, neměla být ani
výměna Bohuslava Sobotky. „ČSSD by teď potřebovala nového Paroubka.
Anebo toho starého. Nechme se překvapit, co spolek ‚přítelů a
přátelkyň‘ vymyslí. Ale jedno je jisté, moc času na to nemají a musejí
konat velice rychle,“ uzavřel.
