Já na nějaké spojenectví USA s Ruskem nevěřím. A bez NATO to nejde,
vzkazuje k Trumpovi Jiří Pospíšil

ROZHOVOR Omezování volného obchodu? To není dobrá zpráva. Europoslanec
Jiří Pospíšil nemá radost z toho, že nový americký prezident hodlá hned
první den v úřadu stopnout TTP. Očekává větší napjetí ve vztazích s
Čínou, ale nevěří na velké spojenectví USA s Ruskem. Výběr lidí,
kterými se chce Donald Trump obklopit, podle něj může naznačit, že ve
Spojených státech nepřeváží izolacionismus. „Třeba nový šéf CIA nebo
i navrhovaný ministr obrany patří mezi zastánce americké politiky, která
jistě nenechá americké spojence na holičkách,“ říká Pospíšil.

V souvislosti s novým americkým prezidentem už padají různá jména
osobností, které by ho mohly obklopovat. Generál Flynn, o kterém se ví, že
je vstřícný k Rusku, jako poradce pro národní bezpečnost. Generál James
Mattis jako ministr obrany a bývalý republikánský kandidát na prezidenta
Mitt Romney v čele ministerstva zahraničí? A připomeňme taky Mikea Pompea,
který bývá označován za jestřába. Co z toho vyplývá a čeho bychom si
měli všímat?

Pro nás je důležité, aby v USA nepřevážil izolacionismus, který by
znamenal, že Spojené státy ztratí zájem o Evropu. Zatím zveřejněná
jména potvrzených nominací i jména, o kterých se spekuluje, dokazují, že
nová prezidentská administrativa se každopádně neposune jednostranně
tímto směrem. Třeba nový šéf CIA nebo i navrhovaný ministr obrany patří
mezi zastánce americké politiky, která jistě nenechá americké spojence na
holičkách.

Pak by, alespoň podle médií, Trump uvítal, aby se Nigel Farage z
protievropské Strany nezávislosti Spojeného království stal britským
velvyslancem USA, i když britská premiérka z toho evidentně moc nadšená
není. Přesto, jaký je tohle signál?

Velvyslanec má být podle mne zástupcem země, která ho vybírá, a do
výběru by naopak neměla zasahovat země, kam má být velvyslanec poslán.
Proto bych se divil, kdyby nový prezident Trump nějak oficiálně tlačil na
nominaci Nigela Farage.

Vypadá to, že rozhodně neztrácí čas. Už oznámil, že první den ve
funkci prezidenta USA ohlásí odstoupení od transpacifické obchodní dohody
TTP. V této souvislosti se objevily úvahy o tom, že vakuum využije Čína.
Co z toho podle vás vyplyne?

Někteří evropští ekonomové si myslí, že TTP mohla ohrožovat zájmy
evropských ekonomik, ale já se z jejího pádu neraduji. Omezování volného
obchodu totiž obecně není moc dobrá zpráva, protože se časem může
dotknout i Evropy a české ekonomiky, která je na vývozu svého zboží
silně závislá. USA se rozhodnutím o vypovězení TPP skutečně do určité
míry z asijského regionu stahují a otevřený prostor se určitě pokusí
zaplnit právě Čína.

Analytik Lukáš Visingr pro server idnes.cz řekl, že Trump přestane s
politikou vývozu demokracie, místo toho nastolí realismus a společně s
Ruskem se spojí proti Číně. Do jaké míry je tohle reálné? Je
představitelný scénář, který zrealizoval Richard Nixon s Čínou, kdy
Trump by toto nyní udělal obráceně s Ruskem?

Na nějaké velké spojenectví USA s Ruskem moc nevěřím. Obě země mají
řadu rozdílných zájmů, a to se nezmění ani s Trumpem, který naopak
slíbil, že Ameriku vrátí ke staré síle, kterou podle něho ztratila za
Obamy. S tím nejdou nějaké výrazné ústupky komukoli moc dohromady.

Trump se bude muset pokusit splnit své ekonomické sliby, že omezí čínský
ekonomický vliv. To logicky povede k napjatějším vztahům k Číně a
následně k udržení americké vojenské přítomnosti v této části světa.
Nečekám nějakou vojenskou eskalaci a ani si nemyslím, že Čína drží USA
ekonomicky v hrsti. Trump slíbil, že vrátí do USA výrobu některých
výrobků, a s tím nutně souvisí jejich zdražení. Jsem sám zvědavý, jak
na takový výsledek budou Američané reagovat, protože to bude klasická
debata na téma, jak výhodný a pro koho je volný obchod.

Několikrát padlo, že největším poraženým amerických voleb je Ukrajina.
Byl postup na Ukrajině natolik svázán s lidmi z Obamovy administrativy, že
to bude Trump moct hodit za hlavu a nechat Ukrajinu svému osudu? Do jaké míry
je možná dohoda budoucího prezidenta Trumpa s Ruskem ve smyslu, že
postsovětský prostor nechá být a Rusko dá naopak záruky za klid v Pobaltí?

Jak už jsem říkal, nerozumím heslu „Make America great again“ tak, že
by mělo znamenat nějaké výrazné ústupky Američanů vůči Rusku. Politiku
USA na Ukrajině podporovala dosud i řada republikánů, a dokonce nový šéf
CIA Mike Pompeo patřil mezi ty, kteří volali spíše po tvrdším přístupu
k Rusku za to, jak se chová na Krymu a Donbasu.

Když situaci vezmeme v obecném měřítku. Britský tisk uvedl, že
generální tajemník NATO si nechal vypracovat analýzu, která ve své
mírnější podobě znamená, že Trump nebude chtít platit vojenské výdaje
v Evropě. V horším důsledku to prý znamená absolutní konec angažmá v
Pobaltí a na Ukrajině ze strany USA. Hrozí, že v takovém případě
evropští členové NATO nebudou chtít vyžadované peníze dát, a ohrozí to
některé vojenské operace, případně i bezpečnost některých evropských
států?

Já Trumpovým názorům v této oblasti rozumím tak, že nechce pokračovat ve
stavu, kdy USA Evropu brání, řada evropských států na tuto obranu nechce
dostatečně finančně přispívat a ještě USA často kritizují. To má svou
logiku ale i při pohledu z naší strany Atlantiku. Máme NATO, které dobře
funguje, a nemůžeme ho poškozovat liknavostí evropských zemí do něj
přispívat. Kdyby NATO přestalo bránit Pobaltí, ztratilo by svůj smysl a
nebylo by už tím, čím je. Nečekám, že by to nastalo, a v optimismu mne
podporuje sestavování nové americké administrativy. : Přejděme nyní k
české politice. Jak by se měla ve zmiňovaných případech Česká republika
zachovat? Co z toho všeho vyplývá pro nás?

Měli bychom dostát svým závazkům v oblasti prostředků určených na
obranu a být platným členem NATO. Neexistuje pro nás totiž žádná
bezpečnostní alternativa. Nějaká společná evropská armáda může
fungovat jen obtížně, protože ji logicky bude trápit to, co teď pálí
NATO – nevůle přispívat na vlastní obranu u některých států.
