Jeden detektiv od Šlachty spáchal sebevraždu, druhý sedí na Mírově.
Zjistili jsme více, jak to chodí u ÚOOZ

Útvar pro odhalování organizovaného zločinu, elitní vyšetřovací orgán,
vedený již téměř deset let plukovníkem Robertem Šlachtou, patří k
nejviditelnějším policejním útvarům v zemi. V poslední době se však
čím dál častěji objevují informace, které hrdinský obraz, vytvářený
plukovníkem Šlachtou, zpochybňují. Policejní inspekce šetří svědectví
detektiva Stanislava Švabenského, natočené před tím, než spáchal
sebevraždu. A teď se objevil případ jiného detektiva, kterého velmi
podobné okolnosti dostaly za mříže. ParlamentníListy.cz přinášejí
svědectví o tom, jak to ve Šlachtově útvaru chodí.

Marian Hanák býval elitním detektivem Útvaru pro odhalování
organizovaného zločinu. Nyní si odpykává osmiletý trest v jedné ze dvou
nejtvrdších věznic v České republice, kde často končí lidé, na kterých
jako policista pracoval. Jeho případ se částečně kryje, především lidmi
z podsvětí, kteří proti Hanákovi vypovídali, s jinou kauzou detektiva
Stanislava Švábenského. Ten vloni, poté co byl odsouzen k jen o něco
nižšímu trestu než Hanák, spáchal sebevraždu. Před tímto skutkem ale
natočil šestihodinové video, ve kterém popisuje, jak to v elitních
policejních složkách chodí, a jak je snadné být vmanipulován na druhou
stranu a být označen za zločince.

O Marianu Hanákovi jdou v kuloárech bezpečnostních složek různé zvěsti.
Nelze z nich nyní jednoznačně určit, která z nich je pravá a vypovídá o
reálném životě policisty, který pracoval v utajení v podsvětí a jako
operativec získával informace o té nejzávažnější trestné činnosti. Z
těchto příběhů ale jednoznačně vyplývá, že nic není černobílé, a
vinni mohou být i jiní příslušníci ozbrojených složek a ti si přitom na
rozdíl od Hanáka užívají svobody.

Marian Hanák byl odsouzen za to, že se měl dopouštět zneužívání
pravomoci veřejného činitele a přijmout úplatek. Důležité bylo
svědectví jeho bývalého informátora Jana Švédíka, který sám skončil
za mřížemi, ale i dalších lidí z podsvětí, se kterými přicházel do
styku v rámci své práce. Když se nějaký čas po odchodu od policie
dozvěděl, z čeho je podezírán, v obavách o život utekl na Slovensko. Tam
jej ale detektivové našli. Hanák byl pak do České republiky vydán kvůli
podezření z trestného činu krácení daně.

Po vynesení pravomocného rozsudku se Hanák obrátil na Nejvyšší soud,
takzvaným dovoláním, ale neuspěl. K Ústavnímu soudu, poslední možné
české instanci, pak putovaly dvě stížnosti – v první napadal svoje
odsouzení, ve druhé pak popsal, že byl do České republiky vydán pro
úplně jiný skutek, než za jaký byl odsouzen.

Podání obou stížností ParlamentnímListům.cz potvrdil mluvčí Ústavního
soudu Vlastimil Göttinger. „Ta první byla podána dne 4. června 2015.
Stěžovatel jejím prostřednictvím brojí proti trestnímu řízení u
obecných soudů, které vyústilo v jeho odsouzení. Věc ještě nebyla
rozhodnuta a nelze bohužel ani odhadnout, jak dlouhý časový horizont bude
nutný k jejímu posouzení, pro řízení před Ústavním soudem nejsou dány
žádné lhůty,“ vysvětluje Vlastimil Göttinger.

O druhé stížnosti již Ústavní soud rozhodl. „Toto řízení v lednu
skončilo vydáním usnesení, jímž se jeho stížnost odmítá jako zjevně
neopodstatněná,“ dodal Göttinger. ParlamentníListy.cz usnesení soudu
přinášejí v přílohách k tomuto textu.

Přestože se zdá, že soudy Hanákově argumentaci příliš nevěří,
spousta jeho tvrzení vyvolává závažné otázky, minimálně o roli
některých jeho kolegů nebo o roli příslušníků Generální inspekce
bezpečnostních sborů. ParlamentníListy.cz se například dostaly k
trestnímu oznámení, směřujícímu na příslušníky generální inspekce a
zlínského státního zástupce Romana Kafku, který Hanáka žaloval. V něm
popisuje, jak bylo naloženo se svědkem, který vyvracel Hanákovu trestnou
činnost a poukázal naopak na jiného detektiva ÚOOZ Jana Ovčáčka. Orgány
činné v trestním řízení k této výpovědi nepřihlédly.

Generální inspekce ke kauze Hanáka zaujala jediný postoj, mlčení. „Konkrétní
odpovědi ani komentáře k Vámi položeným dotazům nemůže v současné
době Generální inspekce bezpečnostních sborů poskytnout,“ sdělila
mluvčí inspektorů Radka Sandorová.

Státní zástupce Roman Kafka mezitím povýšil na Vrchní státní
zastupitelství v Olomouci. Kafka je přesvědčen, že Hanák sedí na Mírově
oprávněně. Žalobce Kafka požádal o nekrácení odpovědí.

„V zásadě šlo o zneužití pravomoci úřední osoby a přijetí úplatku
ze strany policisty, kdy za úplatu byly prováděny nezákonné lustrace osob,
lustrace telefonních čísel, nezákonné odposlechy, vynášení informací z
policie o chystaných domovních prohlídkách a jiných úkonech policie, byl
prodávány informace z trestního řízení či celý policejní spis, a to za
milionové částky. Soudy takové jednání označily za mimořádně
závažné porušení povinností policisty a potrestaly odsouzeného Hanáka
trestem odnětí svobody ve výměře 8 let a vysokým peněžitým trestem.
Skutečností zůstává, že jsem nebyl zcela spokojený s rozsudkem krajského
soudu, podal jsem si proti němu řádné odvolání do viny i trestu a Vrchní
soud mu vyhověl. Pokud jde o kauzu pana Švábenského, na této jsem nikdy
nepracoval. Nedozoroval jsem jí, dozorovalo ji Krajské státní
zastupitelství v Brně, dodávám pro úplnost,“ shrnuje případ svou
optikou v kostce Kafka.

Kauzu podle svých slov dozoroval v době, kdy byl přidělen na Vrchní
státní zastupitelství v Olomouci – pobočku Ostravě a poté i po jeho
návratu na Krajské státní zastupitelství v Brně – pobočku ve Zlíně.
„Asi jeden rok se na této trestní věci nijak nepodílím. Ve věci rozhodly
pravomocně soudy, na které se můžete rovněž obrátit, tyto rozhodovaly o
vině a trestu, nikoliv státní zástupce. Konkrétně Krajský soud v Brně,
Vrchní soud v Olomouci a Nejvyšší soud v Brně. Jejich rozhodnutí byla
jednoznačná a dovoluji si na ně odkázat. O rozhodování Ústavního soudu
mi není nic známo,“ pokračuje Kafka.

Podle něj se přes Hanákova upozornění a různé stížnosti neobjevily
žádné informace, které by opravňovaly obnovu jeho řízení. „Všechny
skutečnosti, které i nyní tvrdí pan Hanák, byly již řečeny v řízení u
soudů a soudy se s nimi vypořádaly. Pan Hanák se jen snaží využít videa
pana Švábenského, ovšem zde sám pan Švábenský poukazuje na nezákonnou
činnost Hanáka u policie,“ tvrdí státní zástupce.

„Je mi známo, že pan Hanák je ještě trestně stíhán pro další
závažnou hospodářskou trestnou činnost před Městským soudem. U tohoto
soudu byl na něj vydán evropský zatýkací rozkaz, když uprchl před
trestním stíháním do ciziny,“ podotýká Kafka.

Argumenty Hanáka, že jeho bývalý informátor Jan Švédík měnil svoje
výpovědi v přípravném řízení i před soudem, považuje za liché. „Není
tomu tak. Pan Švédík vypovídal naprosto stejně v přípravném řízení po
zahájení trestního stíhání, jako v řízení před soudem. Soudy jeho
výpovědi uvěřily, a to i proto, že jeho výpovědi byly konstantní a velmi
podrobné. Kromě toho v kauze pana Hanáka nebyla výpověď pana Švédíka
zdaleka jediným hlavním důkazem. Ve věci vypovídalo mnoho svědků z řad
policistů i civilních osob a další obžalované osoby a byla opatřena řada
listin, která svědčila o nezákonné činnosti pana Hanáka, stejně jako
například obrazový záznam z kanceláře, kde je zřejmé, že byla
pořízena nezákonně kopie celého policejního spisu, který nabízel pan
Hanák poté k prodeji za částku 7 milionů korun a nikoliv panu Švédíkovi,“
dodal Kafka.

Marian Hanák má z vězení omezené možnosti komunikace. Po hlubším
zkoumání případu je zřejmé, že nejde o standardní soudničku. Zacitujme
proto i z jeho argumentů, například jeho ústavní stížnosti. „V prvotní
fázi trestního řízení (i delší dobu před zahájením trestního
stíhání) Jan Švédík i Radomír Vybíral svými výpověďmi z žádného
protiprávního jednání neusvědčovali. Avšak později své výpovědi
změnili tak, že v řízení před soudem byly použity jako hlavní (nebo
spíše jediný) důkaz. Výpovědi Jana Švédíka i Radomíra Vybírala jsou
zásadně jediné skutečnosti, svědčící v neprospěch Mgr. Hanáka, když
bez těchto výpovědí by nikdy nemohl být (nebo spíše neměl) být odsouzen,“
stojí v ústavní stížnosti, kterou taktéž přinášíme v příloze.

Hanák poukazuje na kriminální minulost i současnost Švédíka a Vybírala,
jejichž výpovědi jej poslaly do vězení. „Jan Švédík je osoba s pestrou
kriminální minulostí,“ uvádí se v Hanákově stížnosti. Švédíka
odsoudil stejný senát zlínského soudu za organizování zvlášť
závažného zločinu zkrácení daně, poplatku a podobné povinné platby. „Totožný
senát, který projednával jeho věc, dospěl k závěru, že Jan Švédík
soudu lže, aby tak zakryl svoji vlastní trestnou činnost,“ upozorňuje
Hanák.

Za stejný trestný čin jako Švédík skončil za mřížemi také Radomír
Vybíral. „Jedná se tudíž rovněž o osobu nevěrohodnou, s přihlédnutím
k jeho další trestné činnosti i jeho postojům a výpovědím,“ napsal
Hanákův právník v ústavní stížnosti. „. Soudy na prověření
výpovědi obou uvedených kriminálně závadových osob zcela rezignovaly a
odmítly provést (opomenuly) zcela zásadní důkazy, které na svoji obhajobu
Mgr. Hanák nabízel,“ upozorňuje mimo jiné stížnost, o které bude
Ústavní soud teprve rozhodovat.

Za Mariana Hanáka bojuje i jeho manželka Eva Hanáková. Ta loni v říjnu
poslala ministrovi spravedlnosti Robertovi Pelikánovi podnět k podání
takzvané stížnosti pro porušení zákona. „Pracoval v utajení, tudíž se
musel pohybovat mezi lidmi, kteří opravdu zločin páchali. Několikrát byl
za své výkony mimořádně oceněn a povýšen. Jeho hodnost podplukovníka je
oprávněna. Zachránil několik lidských životů. Riskoval život pro stát,
pro ten samý stát, pro který je už nepohodlný a věděl příliš mnoho a
tak ho tímto způsobem uklidil. Celý tento zkonstruovaný proces je veden
jednostranně jen proti mému manželovi. Nikdo neslyší nebo nechce slyšet
pravdu, která by ho očistila. Veškeré důkazy jsou nám zamítány, aby
nevyplavala na povrch pochybení a zaujatost ze strany státního zástupce Mgr.
Kafky a policejních orgánů. Tohle je účelová likvidace, kdy policisté ,
kteří dali pokyn ke zmedializování této kauzy, si byli velice dobře
vědomi, co se může stát, když jeho obličej ukáží v televizi. Pracoval v
utajení, nakupoval drogy, zbraně, podílel se na vyřešení několika vražd,
kdy jako agent byl svědkem objednávky několikanásobné vraždy, atd.
Ohrozili záměrně jeho, a to nejen jeho život. Jediné co chci je
spravedlivý soud. Za to, co pro Českou republiku udělal, si to zaslouží.
Zatím má nálepku zločince a jsem si dobře vědoma, co by obnášelo jeho
očištění, a co by způsobilo v řadách těch, kteří ho tímto způsobem
uklidili,“ napsala ministru spravedlnosti Eva Hanáková.

A vypichuje, že jeden ze svědků měl vedoucímu ostravské expozitury ÚOOZ
Jiřímu Komárkovi sdělit, že informace ze spisů měl prodávat jiný
policista. A údajně o tom měl detektiv Komárek sepsat úřední záznam. Ten
by mohl být pro celý proces klíčový. Pokud by to byla pravdivá informace,
nezbylo by ministrovi, než skutečně stížnost pro porušení zákona podat.
A soudy by o celém případu, který vypadá soudní literou na první pohled
jednoznačně, rozhodovat od úplného počátku.
