Přepište dějiny: Donald J. Trump vyhrál prezidentské volby v USA

Amerika a spolu s ní i celý svět tají dech při pohledu na výsledky
letošních prezidentských voleb. 45. prezidentem Spojených států se po
devatenáctiměsíčním boji plném kontroverze na obou stranách stane
republikánský kandidát Donald J. Trump, který získal již více než 270
hlasů potřebných k vítězství, píší Fox News.

Trumpovo vítězství již od rána předpovídaly New York Times, které svou
prognózu postupně upravovaly z 80 % na 95 % šanci na vítězství
republikánského kandidáta. Jako první o Trumpově volebním vítězství
informovalo Associated Press.

Podle republikánsky nakloněného kanálu Fox News již Donald Trump získal
274 hlasů a stal se tak vítězem letošních prezidentských voleb.

Trumpovo vítězství je již jisté i přesto, že CNN, podle které se řídí
například Česká televize, je i nadále zdrženlivá a odmítá uznat
vítězství Donalda Trumpa ve státech, ve kterých údajně ještě „není
úplně rozhodnuto“.

Posledním dnem ve funkci prezidenta Spojených států bude pro Baracka Obamu
pátek 20. ledna roku 2017. Tedy spíše posledním půldnem, jelikož přesně
v poledne toho dne bude do prezidentského úřadu oficiálně jmenován
čerstvě zvolený Donald J. Trump.

Co se – vedle toho, že nyní mnohé americké celebrity, alespoň podle
svých předvolebních prohlášení, opustí Spojené státy – dá očekávat
za změny? Reakce světových finančních trhů je zjevná; podle mnohých
finančních expertů je Trumpovo zvolení pro trhy velkým šokem a dá se tedy
očekávat silné kolísání, zejména u akcií amerických společností.

Obzvláště vysoká míra nervozity bude dnes patrná v Německu – podle
včera zveřejněných údajů Die Welt přijde Trumpovo vítězství každého
Němce na 34,662 eur. Německý expert na ekonomiku Holger Zschäpitz s touto
částkou přišel poté, co objasnil, že německá exportně orientovaná
ekonomika, jejíž partner číslo jedna jsou Spojené státy, Trumpovým
zvolením nepochybně utrpí.

Prezidentská volba se jistě dotkne také sousedního Mexika, kde mnozí
varují, že v souvislosti s Trumpovou volbou může mexická měna vůči
americkému dolaru ztratit až třetinu své hodnoty. Někteří Mexičané si
dokonce již včera před volbami zažádali o vízum do USA ve strachu, že po
dnešním výsledku voleb bude tato procedura již o poznání složitější.

Světovou veřejnost ovšem nejvíce zajímá to, jakým způsobem, a jestli
vůbec, se změní zahraniční politika Spojených států.

Expert na zahraniční politiku z Brookings Institution Thomas Wright zašel v
minulém týdnu tak daleko, že letošní prezidentské volby označil za
nejvýznamnější volby konané kdekoliv na světě od německých
parlamentních voleb v roce 1932, které umožnily Hitlerův nástup k moci.
Wright tím v žádném případě nesrovnával nově zvoleného prezidenta
Trumpa s Adolfem Hitlerem; odkazoval spíše na dopad tehdejších voleb na
světovou ekonomiku a geopolitiku, který může podle akademika být po
zvolení Trumpa podobně drtivý.

Mnozí experti již před volbami Trumpa obviňovali z toho, že nemá jasný
plán pro budoucí vývoj Spojených států, ať už se jednalo o ekonomiku či
zahraniční politiku. V mnohých svých prohlášeních si protiřečil a
nebylo tak jednoduché vyčíst, jaký má s Amerikou přesně úmysl.

Wright nechal ležet stranou čistě populistická předvolební prohlášení
Donalda Trumpa a zaměřil se na hlavní teze, které se v jeho projevech v
posledních desetiletích opakovaly. Takovým způsobem byl schopen vydedukovat
tři zásadní principy, kterými se dnes již zvolený Trump bude s největší
pravděpodobností v prezidentském úřadu řídit.

Amerika po 80 letech v izolaci

V první řadě se jedná o americký izolacionismus, vyplývající z Trumpova
odporu vůči obranným aliancím. Trump o své frustraci z americké politiky
vůči Japonsku, Saúdské Arábii a dalším zemím mluvil již na konci 80.
let. Své přesvědčení, že tyto státy pouze zneužívají dobré vůle
Spojených států, od té doby mnohokrát zopakoval.

Trump již před volbami hovořil o tom, že americká vojenská přítomnost v
Evropě a Asii by měla pokračovat pouze za toho předpokladu, že země jako
Německo a Japonsko budou hradit náklady s ní spojené.

Pokud by například Donald Trump po uvedení do funkce přiletěl do Berlína a
začal by od Angely Merkelové požadovat stovky miliard dolarů ročně,
německá kancléřka by mu jednoduše nemohla vyhovět. Prezident Trump by se
tak mohl rozhodnout zrušit americké bezpečnostní garance Německu.

Zrušení obchodních smluv a zpět k merkantilismu

Druhým základním principem budoucí Trumpovy politiky bude podle Wrighta
ekonomický merkantilismus. Nově zvolený prezident USA ani před volební
kampaní, ani během ní nedokázal jasně odpovědět na otázku, jakou
obchodní smlouvu, kterou Spojené státy kdykoliv ve své historii uzavřely,
hodnotí nejpozitivněji.

Trumpovi, podle jeho vlastních slov, obchodní dohody, které uzavřely
Spojené státy se svými partnery v posledních letech, vůbec nevyhovují. Ve
své kampani hovořil zejména o Severoamerické zóně volného obchodu a o
obchodní dohodě uzavřené mezi Čínou a Spojenými státy.

Čerstvě zvolený republikán v minulosti mnohokráte zopakoval, že se chystá
zrušit stávající obchodní smlouvy a přepsat je tak, aby byly „výhodné“
zejména pro Spojené státy. To je podle experta definice merkantilismu, a tedy
opak volného trhu.

Přesně z této Trumpovy ambice mají největší strach v Německu, což je
stát, jehož většinová část hrubého domácího produktu je generována
vývozem, a to zejména do Spojených států. Pokud nově zvolený prezident
Spojených států zavede „tarify a další ochranná opatření“, jak
deklaroval v předvolení kampani, německá ekonomika může utrpět skutečně
citelné ztráty, jelikož další významní ekonomičtí partneři Německa,
jako Čína či státy EU, jsou již v dlouhodobější ekonomické stagnaci a
nemohly by tedy absorbovat přebytek německé obchodní bilance.

Pokud by k tomuto skutečně došlo, negativní dopad by mohla pocítit i
česká ekonomika, která je tradičně silně provázána s tou německou.
Pokud by totiž došlo ke snížení americké poptávky nebo jen nárůstu
nákladů spojených s dovozem do Spojených států, ovlivnilo by to i
poptávku v Německu. Snižování nákladů českých vývozců by tak mohlo
vést k růstu nezaměstnanosti.

Spolupráce mezi „siláky“

Třetím principem možné budoucí Trumpovy politiky je podle Wrighta tolerance
vůči autoritářským režimům.

Trump již po setkání s Gorbačovem v Rusku, kam se vydal v roce 1990, uvedl
na adresu ruského politika, že je „příliš slabý“. V průběhu
posledních desetiletí se pozitivně vyjádřil na adresu Kim Čong-una nebo
Saddáma Husajna. Ve svých projevech navíc nikdy nezmínil ani slovo o
potřebě podpory demokracie a liberalismu ve světě.

Trumpův zdánlivě vřelý vztah vůči ruskému prezidentu Vladimiru Putinovi
může podle experta vyplývat z Trumpova vnímání sebe sama jako tvrdého a
mocného muže, který je ochoten jednat pouze se sobě rovnými.

Skutečný záměr nově zvoleného prezidenta je ovšem v tomto okamžiku
těžké předvídat. Jasné je to, že pokud bude Trump doopravdy chtít od
základu změnit světový systém, který byl vytvořen na konci druhé
světové války, nikdo mu v tom nebude moci zabránit.

Co se vnitřní politiky Spojených států týče, tam má prezident mnohem
méně pravomocí a čelí mnoha zádrhelům v podobě ostatních politických
institucí. Na rozdíl od té vnitřní může ovšem zahraniční politika
Spojených států být do velké míry formována z prezidentského křesla, do
kterého Trump usedne v lednu příštího roku.
