Česká televize připravila komponovaný pořad k čínské návštěvě a
takto to dopadlo. Expertka pronesla přirovnání k Viktoru Koženému

V České republice je již druhý den na návštěvě čínský prezident Si
Ťin-pching. Česká televize rozebírala, co příjezd tohoto muže znamená
pro Česko. Si Ťin-pchingovi se v České republice dostalo takových poct,
jakých se u nás nedostalo nikomu za posledních padesát let. Většina hostů
v ČT však varovala, že v Říši středu není vše růžové. Podle
sinoložky Olgy Lomové je naše vítání falešné. Čínský prezident prý
navíc nemusí být právě nadšen z některých gest prezidenta Zemana. Došlo
i na otázku, zda bude válka mezi USA a Čínou.

Sinoložka Olga Lomová z Filozofické fakulty Univerzity Karlovy konstatovala,
že je to jistě důležitá návštěva, ale neměli bychom ji přeceňovat.
„Předěl to určitě je, i když doufejme, že to nebude předěl v
dosavadním směřování naší země. Když si vzpomeneme na slova prezidenta
Zemana v čínské televizi, že se vymaňujeme z vlivu EU a USA, doufejme, že
tak daleko nedojdeme,“ vyjádřila své přání.

„Jsem velmi ráda, že jsme nepřistoupili na požadavek Číny explicitně
uznat Tibet a Tchajwan jako součást Číny. Jsem ráda, že jsme v tom
dokumentu nepřiznali ekonomický tržní status Číně,“ pochvalovala si
odbornice. Novináře o tom informoval ministr zahraničí Lubomír Zaorálek (ČSSD).
Pravda je, že odlišný postup by byl v rozporu s politikou Evropské unie jako
celku. „Ale pan prezident už dal najevo, že se nenechá utiskovat,“
připomněla dáma.

Nevíme, co od Číny vlastně chceme

Další host ve studiu, sinolog Václav Kopecký, si posteskl nad tím, že
česká vláda sice hovoří o obnovování vztahů s Čínou, ale kabinet ve
skutečnosti neví, co si vlastně od česko-čínského partnerství přeje.
Sinoložka Lomová mu v tom dala za pravdu.

„Vláda vlastně neví, co chce, mně to připomíná obrovské nadšení,
které jsme viděli např. na počátku 90. let, pokud šlo o Viktora Koženého,“
poznamenala Lomová. A víme, jak to s Viktorem Koženým dopadlo. Čeští
politici v tuto chvíli zkrátka vidí miliardy, které sem potečou, ale
nestarají se příliš o to, co za to Čína bude chtít. „V tom podle mého
jednáme neprofesionálně,“ upozornila sinoložka.

Pobavilo ji, jak se český prezident Zeman snaží chovat familiárně, ale
čínský prezident Si Ťin-pching mu prý neoplácí stejnou mincí. „Já
jsem si všimla, jak ho na zámku v Lánech prezident Zeman objal kolem ramen,
ale Si Ťin-pchingovi se to moc nelíbilo. Ono to připomnělo takovéto gesto z
koloniálních dob, kdy to bylo velmi obvyklé,“ zaznělo z úst odbornice. Je
to náznak toho, že se „bílý muž cítí stále nadřazen tomu čínskému“.
A to se Si Ťin-pchingovi jistě nelíbilo.

To je vrchol! Anebo není?

Dalšími hosty pořadu byli europoslanec Pavel Telička (ANO) a komunistická
europoslankyně Kateřina Konečná. První zmíněný politik jen zaraženě
kroutil hlavou nad slovy prezidenta Zemana o tom, že se vymaňujeme z područí
EU a USA. „Jako bychom nebyli suverénní zemí. Jako bychom se nepodíleli na
politice EU. To je podle mého vrchol, který v posledních letech nemá obdoby,“
konstatoval Telička.

Konečná byla ke komunistické Číně podstatně vstřícnější. Podle
jejího názoru je dobře, že se snažíme rozvíjet vztahy s asijským obrem.
„To odpovídá tomu, že čínská ekonomika je dnes nejvýznamnější
světovou ekonomikou,“ řekla komunistka. Nepředpokládá navíc, že by se
jí někdo v Bruselu ptal na slova prezidenta Zemana a chtěl vše vysvětlit.
„Já můžu říct, že se mě za celé dva roky na výroky českého
prezidenta nikdo nezeptal, takže si nemyslím, že to vzbudí nějaký rozruch,“
poznamenala.

Telička k tomu ovšem dodal, že bychom si měli velmi dávat pozor na to, do
jakých obchodů se s Čínou pustíme. „S čím mám problém, je, že se
chováme ústy hlavy státu k Číně podstatně vstřícněji než vůči
našim hlavním partnerům. Naši hlavní spojenci jsou v EU a v NATO.
Obchodujme s Čínou, ale poukazujme na to, že v Číně existují problémy,
že se tam příliš nectí duševní vlastnictví, že jsou někteří
čínští partneři nespolehliví,“ zlobil se Telička.

To neznamená, že bychom s Čínou neměli obchodovat. Stejně tak bychom ale
neměli mlčet o porušování lidských práv v této zemi. Proč? Protože k
němu dochází a je třeba na to poukazovat. Mlčet o tom je špatné. „To mi
přijde nejenom nedůstojné, ale i velmi, velmi krátkozraké,“ uzavřel své
vystoupení.

Ohrazuji se proti výkladu ČT, ozval se mluvčí z Policejního prezidia ČR

Česká televize následně přinesla záběry, na kterých je Číňany bit
Čech, který přišel vyjádřit svůj názor s tibetskou vlajkou v ruce.
Policie ho sice ochránila, ale proti organizovaným čínským turistům
nezakročila.

V tu chvíli však dostal prostor mluvčí Policejního prezidia Jozef Bocán,
jenž se ostře ohradil vůči pohledu, který Česká televize nabídla.
Policie musí podle jeho názoru zajistit veřejný pořádek a bezpečnost
občanů. Bitý Čech s tibetskou vlajkou byl policií ochráněn, a to je vše,
co je důležité. „Policie na místě zřejmě nevyhodnotila, že je třeba
zakročit i proti čínským turistům,“ poznamenal. Později se ale bude
práce policie vyhodnocovat a nelze vyloučit, že dojde k některým
přehodnocením.

Posléze ČT připomněla pompézní přijetí prezidenta Si Ťin-pchinga ve
Velké Británii, ale také ve Francii či Německu. V Londýně si mohl
čínský prezident připadat jako na Západě respektovaný státník.
Spolupracovník ČT ve Velké Británii k tomu poznamenal, že přivítání Si
Ťin-pchinga lze přirovnat k vítání jiných státníků, např. amerických
prezidentů. Stojí ovšem také za pozornost, že německá kancléřka Angela
Merkelová před kamerami čínskému prezidentovi připomněla, že ji zajímá
i otázka lidských práv.

Naše vítání je falešné

Ve druhé hodině vysílání se ke slovu opět dostali sinologové Olga Lomová
a Václav Kopecký. Dáma si nebrala servítky. „Mně na těch našich
oslavách vadí, že je to falešné. Jak jsme se z tisku dozvěděli,
vyvěšování vlajek bylo reklamní záležitostí, ve Velké Británii je
vyvěšuje vláda, a ne reklamní společnost,“ uvedla. Kopecký odpovídal ve
stejném duchu. Pokud takto mohutně vítáme čínského prezidenta, měli
bychom podobně mohutně vítat i jiné státníky, což se neděje.

Česká televize zmínila i minulost prezidenta Si Ťin-pchinga. Je to muž z
generace tzv. „komunistických princátek“. Jeho otec se pohyboval v
nejvyšších patrech politiky, ale jednoho dne upadl v nemilost. Stal se
obětí komunistických čistek. Patnáctiletý Si Ťin-pching žil několik let
i v jeskyni. Dnes se prezentuje jako muž z lidu, který ovšem v rukou
koncentruje obrovskou moc.

Využívá ji k tomu, aby zemi přiblížil Západu, protože má rád např.
západní filmy, ale vše činí jen pod přísnou kontrolou státu. Kritika
režimu je nepřijatelná. Cenzurní šrouby utahuje nejvyšší představitel
země stále více. Zpočátku obyvatelé věřili, že by mohl systém poněkud
reformovat a spíše otevírat prostor pro svobodu, ale v tuto chvíli berou
podobné naděje za své. Internet je čtyřikrát pomalejší než v Česku,
některé internetové stránky jsou zcela zakázány.

Podle Václava Kopeckého je však komunistická mocenská struktura v Číně
natolik nepřehledná, že není jisté, jak dlouho bude muž pobývající toho
času v Praze ještě u moci. „To můžeme věštit snad jen z čajových
lístků,“ vyjádřil názor Kopecký. Podle Lomové je to možná také
důvod, proč Číňané v Praze tak mohutně vítají svého vůdce. Snaží se
tak domů vzkázat, že je postavení Si Ťin-pchinga pevné a v komunistickém
státě neotřesitelné, protože je respektován i ve světě.

Americký obchodní styl v Číně nikoho neohromí

Analytička z Asociace pro mezinárodní otázky Alice Rezková vyjádřila
velké překvapení nad výší předpokládaných investic v Česku. Prezident
Zeman tvrdí, že jen v roce 2016 budou uzavřeny obchody v celkové výši 95
miliard. Toto číslo je ohromující. Je ohromující, zvlášť když se
podíváme, k jakým investicím došlo např. v USA. Bylo to asi 85 až 90
miliard. Je ale otázka, kolik z předpokládaných obchodů bude nakonec
uzavřeno,“ poznamenala analytička.

Faktem je, že čínská vláda ztěžuje podnikatelům ze zahraničí život
řadou byrokratických nařízení. Preferováni jsou zkrátka domácí
podnikatelé. Další věc je, že Čína nectí duševní vlastnictví. Ocení
totiž, když čínský podnikatel dokáže něco rychle a přesně okopírovat.
Pro Číňany je to ukázka jejich umu. Proto také Čína udělala za poslední
dvě dekády tak velký ekonomický skok.

Sinolog Martin Kříž k tomu dodal, že při obchodech v Číně je třeba
respektovat zkušenost. Manažer ve vyšším věku, s prošedivělými vlasy a
brýlemi se bude těšit většímu respektu než mladý dravý manažer, který
se často prosazuje v USA. „Americký styl nikoho v Číně neohromí,“
varoval Kříž.

Čínu čekají problémy i doma. Nutná restrukturalizace průmyslu povede k
propouštění milionů lidí např. z hornictví. Pro Evropu by to
představovalo opravdu velký problém. Podle sinologa Kříže ale nesmíme
zapomínat na to, že rodiče dnešních mladých Číňanů ještě pamatují
hladomory. Pamatují si dobu, kdy vůbec nebylo jasné, zda se najedí, byť jen
dvakrát denně. Tato rodinou sdílená zkušenost může pomoci ekonomické
problémy překonat.

Čína si zadělává na problém, varuje politický geograf Michael Romancov

Hostem České televize k čínskému tématu byl také politický geograf
Michael Romancov, který upozornil na to, jak se Číňané chovají v Africe.
Říše středu z tohoto kontinentu získává suroviny a za to buduje
infrastrukturní projekty v afrických zemích, třeba v Angole. Na práci
ovšem do Afriky vozí nemalé množství čínských dělníků a právě oni
představují pro Čínu do budoucna problém.

„Čína si tím zadělává na problémy, protože ono to začínalo mít rysy
někdejší evropské kolonizace Afriky. Pokud by mělo dojít k nějakým
výraznějším útokům na čínskou komunitu v té či oné africké zemi, tak
si myslím, že ani Čína to nenechá bez odezvy,“ konstatoval Romancov.
Kdysi se tak ve svých koloniích chovali i Evropané, jenže byli postupem
času nuceni začít jednat jinak.

Bude válka?

V závěru pořadu se hosté věnovali otázce, zda hrozí vypuknutí války
mezi Spojenými státy a Čínou. Říše středu dává najevo, že chce
prosazovat své zájmy v okolních vodách, jenže tím se střetává se zájmy
spojenců Američanů, např. s Japonskem. Podle Romancova nelze vyloučit, že
k nějakým lokálním armádním střetům dojde, ale dlouhodobý konflikt si
Čína nepřeje. „Dlouhodobá konfrontace není něco, co by bylo v
dlouhodobém zájmu Číny,“ poznamenal politický geograf.

Sinolog Kříž k tomu doplnil, že okolní země uznávají ekonomickou
převahu Číny a vědí, jak jsou rozdány karty.
