Lumpenkavárníci, vy jelita, dejte si pozor. Chodím cvičit na střelnici a
znám spoustu lidí, co si pořídili zbraň. Tady vám žádný Majdan nevyjde,
varuje dokumentarista Dvořák

ROZHOVOR „Podívejte se na příklad našich zpracovatelů mléka a na
farmáře s jejich chovy dojných krav. Výkupní ceny mléka klesly, protože
není odbyt. Chybí ruský trh. A nový čínský nám zablokovala aféra
rozjetá všemi těmi, kdo si otevírali ‚průduchy ducha‘ s veleduchem
dalajlámou...,“ zoufá si režisér a dokumentarista Václav Dvořák nad
tím, co Česku nadrobili lidovci spolu s pražskou kavárnou, jimž velel
ministr Daniel Herman. Režisér prý chodí na střelnici cvičit a není
zdaleka sám. „Jestli někdo bude chtít rozjet v Praze Majdan a la Kyjev,
musí s námi počítat,“ vysvětluje.

V posledních týdnech se toho stalo hodně – návštěva dalajlámy v Česku,
jeho pozvání od ministra Hermana na půdu ministerstva, prohlášení
ústavních činitelů k Číně a jeho kritika, kauza Brady, demonstrace na
Staroměstském náměstí... Co z toho všeho lze vyvozovat?

Že ministr Herman zastupující zájmy odsunutých Němců a amerických
loutkovodičů hodil vidle do rozvíjejích se hospodářských vztahů s
Čínou. Že pražská kavárna, lidovci, starostové, odéesáci a topáci
podporují sebepoškozující politiku protiruských sankcí, a to proti
zdravému rozumu a proti zájmům české společnosti. A že média hlavního
proudu provádějí nebezpečnou destruktivní činnost a manipulují částí
české veřejnosti, a to tou, která si o sobě myslí, že je lepší.

Může mít návštěva dalajlámy v Česku a jeho přijetí ministrem Hermanem
nějaký dopad na ČR v ekonomické oblasti?

Samozřejmě. Podívejte se na příklad našich zpracovatelů mléka a na
farmáře s jejich chovy dojných krav. Výkupní ceny mléka klesly, protože
není odbyt. Chybí ruský trh. A nový čínský nám zablokovala aféra
rozjetá všemi těmi, co si otevírali „průduchy ducha“ s veleduchem
dalajlámou. Doufejme, že se obchod s Čínou i přes záškodnickou a
vlastizrádnou činnost lidovců a pražské kavárny nakonec podaří.

Kauza s „nevyznamenaným“ Jiřím Bradym dokonce zapříčinila váhání
některých umělců i politiků, zda vůbec mají v den státního svátku na
Pražský hrad přijít. Někteří – jako například Jan Kačer – dumali
dokonce i o tom, zda si mají vyznamenání osobně převzít, neboť to je prý
do jisté míry jen záminka k tomu, abychom se ještě více politicky
fackovali... Co si lze z toho odvodit?

To záleží na inteligenci a vkusu každého z nich. Většiny těch, kteří
odmítli oslavovat státní svátek na Hradě a zatleskat vyznamenaným, jsem si
už předtím nevážil. Jejich odmítnutí a ubohá argumentace i osobní
neodvaha mne v té neúctě jen utvrzují.

Miloše Zemana přinesli na Staroměstské náměstí znázorněného jako
exkrement. Jistá část společnosti ho velmi nenávidí a dává to jasně
najevo. Zaslouží si to prezident? Mohou v příštích týdnech protesty proti
němu sílit?

Pražská lumpenkavárna se na Staroměstském náměstí dost odkopala. Ono se
to tváří jako elita, ale lidé jim říkají „jelita“, ono se to tváří
jako celebrity, ale lidé jim říkají „sereblity“. Je tu zkrátka velká
propast mezi světem mnohých pražských šéngajstů na jedné straně a lidí
práce na straně druhé. Je zajímavé, že „jelita“ jsou většinou lidé
z uměleckých kruhů, existenčně závislých na Hermanových a Krnáčové
dotacích, kteří jsou senzibilní, prožívají věci skrzevá city, a ne
rozumem. Média oligarchů a loupeživých rytířů do nich nalijí nenávist k
prezidentovi a oni ji pak mezi sebou induktivně šíří a zvyšují. Všechny
ty „výtvarné“ projevy a hesla jsou toho zrcadlem. Víte, když může být
takovými lidmi obdivován nějaký Černý, který kdysi zpodobnil Bulharsko
jako čučavac, čili turecký hajzlík, pak k tomu není co dodat. A všimněte
si, „veřejnoprávní“ ČT opět klesla o pár stupínků níž. Žádná
objektivita, žádná vyrovnanost zpravodajství, ale aktivistické štvaní
proti nejvyššímu ústavnímu činiteli, stranická podpora kriminálních
tendencí ve společnosti a glorifikace osob, které ji provádějí. Po
podpoře ukrajinského fašismu další facka demokracii.

Tábory antizemanovců a přívrženců Miloše Zemana do sebe zakusují čím
dál více. Dokonce to podle mnohých pozorovatelů může vést až v nějaký
nový Majdan, který prý bude mít křest v památný den 17. listopadu. Co si
o tom myslíte?

Chodím na střelnici a cvičím. U pluku jsem byl kdysi nejlepším střelcem z
pistole a docela slušným ze samopalu. Znám mnoho lidí, kteří si v
posledních týdnech koupili zbraň. Lidé se prostě připravují, a to nejen
na ilegální kriminálníky, kteří k nám mohou přijít s migrační vlnou,
ale i pro jiné případy. Jestli někdo bude chtít rozjet v Praze Majdan a la
Kyjev, musí s námi počítat. Ale myslím, že pékáčka (PK – pražská
kavárna) sympatie lidí nezískají a nebude nikoho, kdo by nějaký ten Majdan
rozjel. A jestli vyhraje v USA Trump, pak budeme mít od pražské
lumpenkavárny na nějaký čas úplný pokoj. Budou se střídat velvyslanci.
Prostě na druhé straně pomyslné barikády budou jiné problémy než rudé
karty, házení vajíček na prezidenty a vyvěšování trenclí na Hrad.

Do dění nám ale každopádně vstoupili umělci. Třeba Vojtěch Dyk, Jiří
Bartoška a další varují před ohrožením našich svobod a před posunem na
Východ. Česká divadla se údajně „chtějí otevřít svobodnému dialogu“.
Je to od nich správné, či přehnané?

Já nevím, co si zrovna tihle dva pod tím představují. To jako máme kvůli
nim chodit jen po jedné noze? Myslím, že nám ti dva nestojí za diskusi. A
jestli chtějí dál štvát, může se stát, že lidé se naštvou a
přestanou chodit do divadel, zisk z reklam v seriálech kvůli nízké
sledovanosti povážlivě klesne a karlovarský festival může také přijít o
dotace...

Objevily se některé rostoucí politické hvězdy. Petr Gazdík uspořádal
úspěšnou akci na Staromáku, Michal Horáček ji moderoval, Daniel Herman
sklízí rostoucí ovace liberálně-pravicových kruhů. Čeká tyto pány
zářná budoucnost?

Jestli je český národ jen stádo ovcí, tak jistě. Nějaká budoucnost je
čeká. Ale protože si to nejhorší o našem národu nemyslím a protože
všichni tři jsou mimořádně sebestřední, tak ta budoucnost velká nebude.

Všiml jste si toho, jak aktivisticky vstoupil do celého dění kolem Daniela
Hermana ministr zahraničí Lubomír Zaorálek, s nímž prý budou muset
ministři napříště své kroky na poli zahraniční politiky konzultovat?
Zaorálek po svých vládních kolezích chce, aby slíbili, že budou
dodržovat strategická usnesení týkající se zahraniční politiky. Není to
nějaká nová forma nesvobody, totality?

Víte, v každé slušné zemi se vlády sestavují z lidí, kteří vědí, jak
se mají chovat, když ve vládě jsou. Jdu do vlády, abych plnil svůj
stranický program či alespoň část z něho. Ale jestliže je osobní program
některých členů vlády v příkrém rozporu s tím, co vláda dělá, tak
prostě v té vládě nemají být. Když nejsou ochotni z vlády odejít sami,
ale chtějí při každé příležitosti jen škodit, tak je má ministerský
předseda vyrazit. Ale to by musel být politik jiného formátu, než máme. Co
se týká Zaorálka, nad tím jsem už dávno zlámal hůl. Co si chce vynucovat
na takových lidech, jako je ten sudetoněmecký ministr Herman? Ten bude
škodit pořád a lidovci ho v tom budou podporovat.

A všimněte si Babiše. Ten se ukazuje jako další škodná v kurníku, která
zatím ještě přešlapuje, protože si před sněmovními volbami nechce
rozhádat vlastenecky založené voliče, kteří mu dali hlas, a tím i sílu.
Ale až bude předsedou vlády, to teprve uvidíme! Dejte na má slova. To je
další, kterému na nás nezáleží. On chce jen slyšet kasa cink, kasa cink,
kasa cink... Nejhorší je, že volič v Česku nemá žádnou rozumnou
politickou alternativu, která by hájila zájmy české společnosti a
nesloužila cizím zájmům, prostě neposluhovala EU, NATO, USA, Berlínu ani
jiné Bruseli, jak to činí většina „našich“ zavedených politických
stran. To se ostatně ukázalo při posledních volbách, kdy většina lidí to
cítí, a proto se ani neuráčila k urnám přijít.
