Muž čeká na restituce přes čtvrt století. Chcete příliš, brání se
pozemkový úřad a restituční tečka se blíží

KAUZA Konec možnosti zažádat o navrácení majetku zabaveného komunisty se
blíží. Takzvaná restituční tečka, tedy termín, do kterého je nutné
mít nároky na odškodnění či vrácení majetku vypořádány, by měla
nastat v průběhu příštího roku. Jenže lidí, kteří na restituce stále
ještě čekají, je stále více než 40 tisíc. Řada z nich přitom s
nabídkou státu na finanční odškodnění nesouhlasí. Jedním z těch,
kteří jsou se státem kvůli restitučnímu odškodnění ve sporu, je dnes
třiaosmdesátiletý důchodce a potomek statkářské rodiny z Kbelů Václav
Bendl. Soudy první a druhé instance jeho nárokům vyhověly. Od chvíle, kdy
se ale případ dostal skrze dovolání protistrany k Nejvyššímu soudu,
stojí. Na vině jsou podle Bendla procedurální obstrukce.

Václav Bendl starší, syn statkáře, kterému komunisté zabavili majetek,
uplatnil nárok na restituci rozsáhlých pozemků v Kbelích u Prahy již v
roce 1992. Na vypořádání, které by uspokojilo jejich nároky, ale rodina,
která v oblasti hospodařila od sedmnáctého století, čeká dodnes, tedy
více než čtvrt století. A plánovaný konec restitucí, který by měl
nastat již napřesrok, důchodci ani jeho příbuzným na klidu nepřidá.

„Jde o mi to, aby se táta dočkal alespoň nějaké elementární
spravedlnosti,“ říká Václav Bendl mladší, který svého otce ve věci
vypořádání rodinných restitučních nároků zastupuje. Pozemky, jejichž
navrácení rodina v 90. letech minulého století v restitucích žádala,
měly výměru 30 tisíc metrů čtverečních. Bendlovi ve Kbelích vlastnili
nejstarší statek, sedlácká rodina se široce rozesetými pozemky ve městě
provozovala i řeznictví.

„Dnes jsou ty pozemky z 80 procent zastavěny. Lidé si již dříve koupili
ty pozemky od státu a v dobré víře si na nich postavili domy,“ říká
Bendl junior. To je i důvod toho, proč pražský pozemkový úřad nakonec
rozhodl o tom, že pozemky v Kbelích v požadované míře rodině vydat
nemůže. Stalo se tak ale až po deseti letech od podání nároku. V roce 2003
se tak stát rozhodl rodinu odškodnit a nabídl ji finanční částku 400
tisíc. S tou se ale rodina nespokojila a žádala přecenění. „Finanční
nárok byl přeceněn na 2,4 milionu korun a jako náhradu nám k tomu
přidělili pozemky v Letňanech,“ říká Bendl mladší.

Žádá víc, než mu sebrali…

A právě tehdy začaly problémy a dlouholetý spor s pozemkovým úřadem. Ten
měl restituci v Bendlův prospěch zprocesovat. Jenže pozemkový úřad s
náhradou ve formě pozemků v Letňanech nesouhlasí. Jedním z hlavních
důvodů je rozloha celého pozemku. „Předně je třeba uvést, že
předmětné pozemky v Letňanech rozlohou přesahují více než
čtyřnásobně pozemky, které byly předchůdci restituentů odebrány,“
sdělil ParlamentnímListům.cz Boris Achmedov z advokátní kanceláře
Rakovský, která pozemkový úřad ve sporu s Bendlem zastupuje.

„Původní pozemky rodiny pana Bendla v katastrálním území obec Kbely
měly rozlohu o výměře 28 886 metrů čtverečních. Pozemky v Letňanech,
které byly panu Bendlovi a jeho sestře vydány na základě rozhodnutí,
které je nyní napadeno u Nejvyššího soudu, pak dosahují výměru 29 960 a
84 424 čtverečních metrů,“ dodal. Právě Bendlova sestra Helena Šedivá
je druhou z dvojice restituentů, která by si měla pozemky, které podle
některých spekulací dosahují hodnoty 250 milionů, v Letňanech rozdělit.

Restituenti tak využili služeb právníků a snaží se domoci svých nároků
soudně. „Za právní služby jsme utratili statisíce,“ říká Václav
Bendl junior. V první a druhé instanci rodina uspěla. Stát reprezentovaný
pozemkovým úřadem se ale odvolal a případ skončil na stole Nejvyššího
soudu České republiky.

Na právníky padly statisíce

„Po roce a půl se dostáváme k tomu, že Nejvyšší soud nic nerozhodl.
Stát v podobě soudu nám ten pozemek již v prvoinstančním i
druhoinstančním řízení přiznal jako adekvátní náhradu, ale stát v
podobě pozemkového úřadu, který to již dvakrát prohrál, se nároku
stále brání,“ vysvětluje Bendl junior. A řízení podle Bendla stojí z
ryze formálního důvodu, který neváhá označit za obstrukce.

„Soud do této doby podle našich informací neobdržel plné moci lidí,
kteří podali to dovolání, dokazující to, že oni skutečně zastupují
pozemkový úřad,“ říká s tím, že neexistují termíny, do kterých by
dokumenty museli dodat., ani mechanismus, který by je k tomu přinutil. „Podle
mého jde o zcela absurdní situaci, kdy stát na jednu stranu otevře restituce
a na druhé straně pak prostřednictvím jedné své instituce to restituční
řízení procedurálně brzdí, a dokonce. ani neumožní své nejvyšší
soudní instituci, aby zjistila, jestli nižší instance rozhodly správně,“
komentuje mladší Bendl situaci, do které se jeho otec dostal. „My vlastně
aktuálně ani nevíme, jakým restitučním nárokem ve skutečnosti
disponujeme,“ doplňuje.

Jenže takovému nařčení se pozemkový úřad prostřednictvím svého
právního zástupce brání. „Plné moci právních zástupců, respektive
doklad o prověření zaměstnance Státního pozemkového úřadu jsou v
řízení o dovolání řádně založeny,“ vyjádřil se pro
ParlamentníListy.cz právní zástupce úřadu. Boris Achmedov. „V tomto
ohledu je třeba uvést, že dovolání podal prostřednictvím svého
zaměstnance přímo Státní pozemkový úřad a současný právní zástupce
převzal právní zastupování v tomto případu až po podání tohoto
opravného prostředku,“ upřesnil. „V našem případě však byla do spisu
založena plná moc, která výslovně opravňuje k zastupování Státního
pozemkového úřadu i v řízeních o mimořádných opravných prostředcích,
mezi které patří i dovolání,“ dodal.

Nutno dodat, že zvláštní okolnosti provázely i řízení nižší instance,
kdy právní zástupkyně pozemkového úřadu k soudu nechodila a skupina
restituentů včetně Bendla spor o pozemky v Letňanech vyhrála spor tzv.
kontumačně, o čemž informovala média.

Bendl mladší nyní tvrdí, že kvůli nedořešené situaci nemůže v
současné době pozemky disponovat, ani je prodat. Manévrovací prostor pro
restituenty se navíc vzhledem k blížícímu se termínu restituční tečky
výrazně zužuje a s přihlédnutím ke zdlouhavé povaze tuzemských soudních
řízení totiž není vůbec jisté, zda potřebná soudní řízení do
daného termínu uspokojivě proběhnou. „Může se stát, že to bude celé
protahované přes restituční tečku. My nedostaneme vůbec nic a akorát nám
zůstanou dluhy za právníky,“ říká Václav Bendl mladší.

A případ podle všeho není jediný. Restituentů, kteří nemají své
nároky v souvislosti s rodinným majetkem zabaveným komunisty uspokojené, má
být celá řada. „Probíhají stovky, možná tisíce soudních pří o
přecenění nároku,“ vysvětluje Bendl junior. Podle oficiálních
informací by mělo být lidí, kteří na restituční vypořádání stále
čekají, na 45 tisíc. Počet pozemků, které stát může formou náhrady
restituentům vydávat, je navíc omezený. Potomci těch, kterým komunisté
zabavili majetek, se tak v mnohých případech musejí spokojit s finanční
náhradou. A právě ta často neodráží jejich představy. Z toho důvodu pak
žádají o přecenění nároku.

„To, co naší rodině za komunismu sebrali, na tom teď máme odhad asi 180
milionů,“ popisuje Bendl mladší hodnotu pozemků, o kterých v soudní při
s pozemkovým úřadem jde. „Jeden z argumentů pozemkového úřadu je, že
pozemky v Letňanech jsou hodnotnější. Ale vezměte si to tak, že jste ty
pozemky nemohl půl století využívat,“ dodává. „Když bylo otci
čtrnáct let, tak jeho rodině ty pozemky zabavili. Teď je mu 83. Spíše mu
jde o nějakou spravedlnost, aby se toho vůbec dožil,“ vysvětluje.
