Prd z toho, umělci. Do všeho kecat. Nezávislý poslanec uzavírá „týdny
neklidu“ a kauzu Brady

ROZHOVOR „Petr Gazdík si polechtal ego, když byl za superstar na náměstí,
umělci plácli do vody a prd z toho.“ Poslanec Petr Adam komentuje události
posledních dní, kdy se, „jak je u nás běžné, vlk opět nažral a
společnost o něco více rozdělila“. V rozhovoru pro ParlamentníListy.cz
vysvětluje i to, proč se umělci domnívají, že mohou do všeho kecat.
Zároveň podotýká: „Víte, dřív, před staletími, byl komediant tou
nejnižší společenskou vrstvou, čekal před branami města, jestli jej
vůbec vpustí.“

Zdá se, že emoce se v naší zemi alespoň částečně uklidňují. Jak byste
s odstupem času vůbec zhodnotil události okolo návštěvy dalajlámy,
politické hádky kolem ní, „kauzu Brady“ a výzvy umělců k neklidu?

... a čo vy si predstavujetě pod takým pojmom „absurdný“. Asi žádné
slovo jako absurdita nevystihuje celou tuto záležitost lépe. Protože
neinklinuji ani k těm, kteří jsou označováni za kavárnu, a ani k těm,
kteří budou pana prezidenta vynášet do nebes za každou cenu, rozhodl jsem
se i bez emocí vytvořit časovou osu událostí tak, jak následovaly, a
použil jsem pouze doložitelná fakta. Žádné emoce či náklonnosti ke
komukoliv. Výsledkem bylo, že celá aféra se nedá nazvat jinak než uměle
vytvořenou bublinou, která posloužila svému účelu a pak potichoučku
splaskla. Jak je u nás běžné, vlk se opět nažral a společnost se zase o
něco více rozdělila. Petr Gazdík si polechtal ego, když byl za superstar na
náměstí, umělci plácli do vody a prd z toho.

Česká veřejnost včetně politické scény je opět, jak říkáte, o něco
víc rozdělená. Jedna strana tvrdí, že naše špičková politická
reprezentace udělala dobře, když vydala prohlášení, kde se distancovala od
návštěvy dalajlámy, a že oficiálně se s ním nesetkávají ani politici
významných západních zemí. Druhá strana naopak říká, že zbytečně
poklonkujeme Východu a i ministři bez ohledu na pravidla diplomacie se mohou
setkávat, s kým chtějí. Komu tedy věřit?

Blíží se volby, a tak naše politická scéna musí být rozdělená. A v
době, kdy se přestalo snadno dělit na levici a pravici, je třeba hledat
zástupné problémy a dělit se donekonečna na nich. Jak by jinak voliči
poznali, koho mají vlastně volit? Prakticky nikdo už nemá žádný program,
veškerá politická prohlášení se smrskla pouze na to, mít na danou věc
nějaký názor. Žádné nové myšlenky, žádná evoluce ideologií. Jen
příklon tam či onam na základě nějakého sociologického průzkumu. Takhle
ale nejde vést ani firmu, ani stát a ani nic jiného. Musím mít vizi,
koncepci a musím si stanovit cíle a podle těchto cílů zvolit tu nejlepší
cestu pro co největší množství obyvatel, a přitom se postarat o všechny,
kteří pomoc potřebují. Takhle jednoduché to je, a přesto je to nad síly
našich politických reprezentací. Tím se dostávám ke druhé části vaší
otázky. Měl „dopis čtyř“ vzniknout, nebo ne? Inu, vládní politika je
pro obchodní spolupráci s Čínou, a je-li tato spolupráce přínosem pro
české občany, nechť ji podporujeme, jak to jen jde. Má-li tam být přínos
jen pro nějaké jednotlivce, pak je to vrcholně podezřelé. Já osobně v
obchodní spolupráci se zemí, jako je Čína, problém nevidím. Jako každá
země má svoje klady a zápory. Systém je tam nastavený tak, aby fungoval pro
1,7 miliardy lidí. Co na tom chceme kritizovat? Vždyť my tady se ani
neshodneme, jestli kouřit nebo nekouřit v restauracích. V našich
představách o fungování takové země prostě musíme vzít v úvahu i její
ohromnou velikost. A co se setkání s dalajlámou týče, poněkolikáté
musím zopakovat. Je-li to setkání s duchovním vůdcem, pak jedině
neoficiální a v soukromí – jsme sekulární stát a náboženství v
politice nemá co dělat. Chce-li se s ním setkat někdo politicky a
oficiálně, pak vznikne problém. Kdo jej do jeho úřadu zvolil? Kritizujeme-li
Čínu za nedemokratičnost, pak dalajláma neprošel demokratickým procesem a
nebyl volen lidmi a je třeba na to brát zřetel.

Nejen příznivci prezidenta Zemana si libují, že „český Majdan“ se
nezdařil a že to pražské elity s protesty poněkud přehnaly. Má tato
část veřejnosti pravdu? A jak vůbec posuzujete vystoupení Vojtěcha Dyka,
Jiřího Bartošky či Jana Krause? Byli ve svých názorech poněkud mimo,
anebo uspěli a zažehli potřebnou jiskru? Co říci na názory některých
lidí, kteří například doporučují těmto „revolucionářům“ vyjet do
ekonomicky slabších regionů, aby se dostali do reality a poznali skutečné
problémy obyčejných lidí…

Rozhodně na těch radách něco je, protože s realitou, obávám se,
někteří z nich neměli tu čest hodně dlouho. Ale nemám nic proti jejich
iniciativě. Chtějí-li stávkovat, ať stávkují. Předpokládám, že pan
Bartoška nechá stáhnout z TV reklamní spoty, ve kterých vystupuje, a
vrátí peníze. Zařídí, aby jim z takového období nešly tantiémy, když
stávka, tak pořádná. Kdyby stávkovali krátce, mohlo by se ale stát, že
si toho nikdo nevšimne a že na život běžného občana to nebude mít tak
drastický vliv, jak asi sami čekají. Tyto výzvy už jaksi patří k
českému politickému folklóru. Nikým nezvolená, rádoby morální elita
národa se čas od času rozhodne, že svět se nevyvíjí podle jejich
představ a pocítí touhu o tom dát veřejnosti vědět. Problém je v tom,
že doba se mění. Víte, dřív, před staletími, byl komediant tou
nejnižší společenskou vrstvou, čekal před branami města, jestli jej
vůbec vpustí. A byl rád za almužnu, které se mu dostalo. Nyní naše i
světové „hvězdy“ vydělávají neskutečné peníze, a to jim dává
určitý pocit, že do něčeho mohou i kecat. Mohou, ale neměly by toho
zneužívat, právě tak jako pan Kraus. Nevím jak vy, ale já, když si
objednám nějakou službu, za kterou platím, očekávám, že mi ji ten
člověk dodá, co jsem si najal. A dodá mi ji tak, jak jsem chtěl, v
požadované kvalitě. A nemyslím si, že by TV Prima přesně takovou službu
po panu Krausovi chtěla. A když se jí nelíbí, co dostala, tak se na ni
vrhne celá tato smečka a obviní ji z cenzury? Takhle by to asi chodit nemělo...

K těm výdělkům dodám jen to, že ze mě rozhodně nemluví závist a že to
ani není problém u většiny populace. Jen se domnívám, že existence herců
a umělců miliardářů je ve světě, kde umírá, tuším, 30 tisíc lidí
denně hlady, poněkud nepochopitelná. Svět, kde učitelé, aby se uživili,
musejí mít dvě zaměstnání, a kde se lékařské péče nedostává všem,
takový svět by se měl vážně zamyslet nad svým žebříčkem hodnot.

Když sedl prach a situace se částečně uklidnila, lze říci, že
prezidentovi ubylo alespoň pár procent popularity? Jinak, v různých
debatách se objevila myšlenka: Zemanovo vzezření, Zemanova mluva, Zemanovy
politické přešlapy a skandály jsou pro jeho méně majetné voliče něčím,
čím jejich prezident bojuje „proti těm nahoře“. Tedy proti některým
vzdělancům, „kavárně“ či umělcům. Co je na tom pravdy?

To nedokážu posoudit. Prezident Zeman zcela naplňuje moje očekávání,
která jsem měl. Ať již ta pozitivní, tak ta negativní. Určitá
obhroublost k němu vždy patřila, ale myslím si, že ve funkci prezidenta se
mohl v několika případech mírnit. Na stranu druhou, staré české
přísloví praví, že na hrubý pytel hrubá záplata. A tou on rozhodně je.
Pak jsou zde názory, se kterými se nemohu ztotožnit z principu. Nemám rád
politiky, kteří zneužívají současné mezinárodní politické situace pro
zisk svých osobních bodů. Používají při tom totiž manipulaci s fakty,
která má jediný cíl. Zvyšovat strach a pocit ohrožení ve společnosti, a
to je nástroj velice nebezpečný. Vystrašená veřejnost se totiž mnohem
snáze přikloní k radikálnějším řešením a ta podle mého názoru nejsou
ta správná. V minulosti bychom našli mnoho příkladů, kdy se proti sobě
postavili sousedi, kamarádi a kolegové, prakticky ze dne na den a skončilo to
ohromnými masakry. Neříkám, že se to stane, ale že nálady ve společnosti
jsou různé a slovní přestřelky čím dál tím vyhrocenější.

A podle mého názoru by tu měla politická reprezentace spíše uklidňovat,
než radikalizovat. Měla by kultivovat a upřímně i trošku vychovávat.
Prostě vést dobrým příkladem. Ale to se neděje. Možná to bude tím, že
skutečná elita tady žalostně chybí a my tu máme harcovníky, kteří tu
jsou 25 let, věčné amatéry, aktivisty a pak skupinku poblázněných
populistů.

A jak podle vás rozjel svou prezidentskou kampaň Michal Horáček? Řekl, že
chce slušnou politiku, že chce být prezidentem naslouchajícím všem
občanům a že objede republiku, aby zjistil, co lidé chtějí. Je to pro
začátek dost? Odpor vzbudilo například to, že si vzal na pomoc Magdu
Vášáryovou, která dlouhodobě nadává českému národu za postoj k
uprchlíkům. Neuškodí mu to? A co Horáčkova minulost? Za komunismu byl
veden jako „domácí dělník“, a přitom dělal kšefty v sázkách.
Neobrátí se to proti němu?

Dělá přesně to, co může fungovat, ale já tím opovrhuji. Objíždět
republiku s tím, aby zjistil, co si lidé myslí, a aby to posléze mohl jim
samým opakovat, mi připadá jako velice primitivní, ale velice účinné.
Nicméně na to, aby situaci v ČR někam posunul, to jaksi není. Je to
nástroj k dosažení cíle, a tím cílem je posadit se na Hrad. Bohužel už
teď je jasné, že budeme svědky té nejodpornější kampaně v historii.
Soudím tak podle intenzity a špíny, ve které začala. Trend je nastaven,
máme se na co těšit. Já pana Horáčka nemohu nijak soudit, nejsem
obeznámen s jeho názory. Jsem ale přesvědčen, že v brzké době budeme
postupně seznamováni s mnoha dalšími jmény, která budou chtít proniknout
na Hrad, a obávám se, že se občas ani nebudeme stačit divit. Možná by
nebylo na škodu přemýšlet o někom, kdo není zatížen jakoukoliv
minulostí. Protože ať už někoho máme rádi nebo nikoliv, právě minulost
bude to, o čem se bude nejvíce diskutovat. O jednom se bude říkat, že byl
estébák, o dalším, že vekslák a tak dále. To nejsme schopni v této zemi
najít někoho, vůči němuž polovina lidí nebude cítit až nenávist?

Miloš Zeman vyzval Daniela Hermana k odchodu z vlády a označil ho za lháře,
pokud jde o kauzu Brady… Dokonce uvažuje, že vyzve premiéra, aby Hermana
odvolal. Řekl též, že akce na Staromáku byla zneužitím státního svátku.
Čili oklepal se už prezident Zeman z rádoby aféry, která vypadala pro něj
zpočátku velmi vážně? Přešel do protiútoku?

Prezident se rozhodně oklepal, dokonce myslím, že tím ani nijak zásadně
nebyl zasažen. Lež má totiž krátké nohy a v tomto případě též i dosti
vysoké čelo pana ministra. Pan Herman se podle mého názoru historicky
znemožnil, jak říkal pan Werich. Pravdou je, že tak měl učinit ihned po
setkání se Sudetoněmeckým landsmanschaftem. Akce na náměstí byla
nutností pro lidi kolem Starostů. Ti potřebují neustále točit svůj „úspěch“
ve volbách a nutně potřebují zachovat určité momentum, setrvačnost, tak
aby jejich voliči neměli tendenci ke škubnutí zpátky k TOP 09. Proto také
Starostové převzali kalouskovskou rétoriku a názvosloví. Současně
akcentaci „křesťanství“ a podobných věcí. Ve výsledku je to jen
změna jednoho hráče v poli za jiného. Topka nemá obecně vzato lidem co
nabídnout, a to především personálně.

Politika jede dál a rány schytává nyní především premiér Sobotka. V
dopise, kterému se komentátoři diví či smějí, svaluje vinu za neúspěchy
ČSSD na Zemana či na ministry, kteří budou muset byt obměněni. Preference
strany se řítí dolů, Babiš má už dvojnásobek. Sobotka v minulých
týdnech nestál jednoznačně za Zemanem, přitom dál drží dobré vztahy s
Čínou. Neuspokojil ani Zemanovy příznivce, ani „kavárnu“. Co mu takové
jednání přinese? Co bude dál s ČSSD? Zeman ho označil za neúspěšného
politika, měl pravdu?

Sobotkova expirační doba je u konce, určitě se nestane, že by po dalším
volebním sjezdu zůstal předsedou. Jsem dalek tomu, abych kolegům v ČSSD
radil, ale rozhodně ve svém středu najdou několik jmen úspěšných
sociálnědemokratických politiků, kteří třeba svůj hejtmanský mandát
obhájili. Myslím si, že česká politika potřebuje ČSSD. Je to strana,
která je založena na bránění hodnot pro 100 procent obyvatel. Ano, v
principu to tak může být, ale jaká témata dnes ČSSD hájí? Jaká je její
ideologie? Jaká je ta vize, o které jsem mluvil? Nikdo neví. ČSSD působí
jako všichni ostatní – naprosto impotentně a v tuto chvíli se bohužel
tyto negativní aspekty střetávají v pozici předsedy. A tím, že hledá
chybu všude jinde než v sobě, tomu rozhodně nepomáhá.

Co se může stát 17. listopadu? Zemanovi příznivci tuší, že přijde pokus
o „násilné svržení prezidenta“. Přijde, nebo to budou jen prostě
demonstrace proti Zemanovi? Pomůže vlastně „antizemanovské frontě“
svolání „dalšího Staromáku“? A budou se aktivizovat i Zemanovi
příznivci, nebo patří k mlčící, ale volící většině, která na
nějaké demonstrování kašle?

Stát se může leccos. Může dokonce i sněžit. Ale jestli Bartoška s Dykem
zahájí ostrou ofenzivu a spustí opravdu nekompromisní letákovou kampaň,
může být výsledek dramatický. Ne, teď vážně. Opravdu se dá čekat
ledasco, protože strýčkem Bradym to určitě nekončí. Myslím si ale, že
vítr z plachet se těmto revolucionářům poněkud vytratil. Je to i o
vůdčích jménech. Jak lidé viděli v té cenzurované show, kdo jsou ti, za
něž by měl jít národ do ulic, došlo k uklidnění. Kdo by šel
demonstrovat za Rumla, Žantovského, z té další výzvy za Kocába a Kalvodu?
Co to je za lidi? Kde se zase 15 let schovávali a co jim dává právo teď
národu vzkazovat, že je třeba změny? Právě kvůli chování těchto lidí
v devadesátých letech zde máme reprezentaci, jakou máme. To oni jsou
součástí politické evoluce. Nejsou řešením rovnice, jsou její
součástí. A jsou jednou z příčin, proč jsou lidé tak naštvaní.
