Cyril Svoboda: Putinova pozice je neotřesitelná, s tím musíme všichni
počítat

SVĚT OPTIKOU CYRILA SVOBODY Máme se po slovenských volbách, které vynesly
do parlamentu dle mnohých fašistickou stranu, obávat o osud naší demokracie
a EU jako celku? Nejen na tuto otázku reaguje v pilotním díle nového
seriálu rozhovorů ředitel Diplomatické akademie a exministr zahraničí
Cyril Svoboda. Zaměřuje se také na dohodu EU s Tureckem a návštěvu
čínského prezidenta v Česku.

Jak hodnotíte slovenské parlamentní volby a jejich možný přesah do Evropy?
To znamená, jestli je i v jiných zemích možný podobný vzestup
extremistických stran. Podle Anne Applebaumové jsme jen dva nebo tři špatné
kroky vzdáleni od konce NATO, EU a možná i liberálního řádu, jak jsme ho
znali. Může třeba úspěch Marine Le Penové a odchod Británie z EU vyvolat
zemětřesení s důsledky, o nichž Applebaumová hovoří?

Ve slovenských volbách lidé podlehli heslům z billboardů, když různá
politická uskupení na nich soutěžila o to, kdo má větší vlastenecký
přínos při řešení migrační krize. Pro Českou republiku je to varovný
signál, že to u nás může skončit stejně. Musí se ale hledat cesta, jak z
toho ven. Jediným správným východiskem je společný postup evropských
zemí, kdy se shodnou v názorech například český, polský a maďarský
premiér s tím francouzským a toto řešení se pak bude dál uskutečňovat.
Nemohou převládat jen úzké národní zájmy. Stále máme jednu fungující
Evropskou unii, kterou musíme podporovat.

Co čekat od probíhajícího summitu EU–Turecko? Někteří publicisté to
nazývají summitem poslední záchrany. Vidíte nějakou možnost efektivní
dohody?

Hlavním bodem summitu je klíčová dohoda s Tureckem o omezení migrační
krize. Ta se nedá zcela zastavit, ale i výrazné snížení počtu uprchlíků
bude mít svůj velký význam. Nemůže to však být jen samotná dohoda
politických reprezentací zemí Evropské unie s Tureckem, musí být do tohoto
procesu zapojené i NATO. A samozřejmě ani Severoatlantická aliance nemůže
činit samostatné kroky bez souhlasu EU, vždyť Turecko je náš alianční
spojenec.

Do České republiky míří čínský prezident na několikadenní návštěvu.
Mluví se o historické události, Miloš Zeman ho dokonce jako prvního
prezidenta pozve do Lán, jak řekl nedávno pro PL. O rozruch se postaralo i
schvalování dohody mezi Prahou a Pekingem kvůli části o politice jedné
Číny včetně Tchaj-wanu. Jak na to pohlížet?

Evropská unie podepsala s Čínou dohodu o strategickém partnerství a Česko
ji podpořilo, protože máme zájem s ní rozvíjet vztahy, zejména ty
ekonomické. Návštěva čínského prezidenta pak bude určitě výjimečnou
událostí, o tom není pochyb, stejně jako by k nám přijela americká hlava
státu. Co se týká uzavřených dohod mezi jednotlivými městy, tak ty nejsou
pro nás až tak důležité, mohou se dohodnout na různých záležitostech.
Rozhodující je až postoj naší vládní reprezentace, tedy to, co prezentuje
náš stát navenek.

Šíří se spekulace, zda Vladimir Putin bude znovu kandidovat. Západní
média konstatují, že dokázal lidi ošálit natolik, že opozice nemá
žádné šance. Co soudit o situaci v Rusku do budoucna i s přihlédnutím ke
vztahům RF se Západem?

Spíše bych byl překvapený, kdyby Vladimir Putin znovu nekandidoval. Jeho
pozice je v Rusku naprosto neotřesitelná. To je jasné, jako když po sobě
přichází den a noc. S tím musí všichni počítat. To platí pro Česko
stejně tak, jako to platí pro další evropské země i pro Spojené státy.
Nežijeme přece v politice snů, musíme být nohama pevně na zemi.
