Poslanec Fiedler: Nechtěl jsem se smířit s taháním za nitky a se snahami o
ovládání Úsvitu zvenčí

K poslednímu únorovému dni ukončilo 11 členů strany Úsvit v
Moravskoslezském kraji své členství v této straně. Mezi nimi i Karel
Fiedler. Ten ve svém tiskovém prohlášení k danému rozhodnutí uvedl, že
obecným a společným důvodem tohoto kroku je způsob direktivního
centralistického řízení strany, zcela popírajícího proklamovaný a
hlásaný princip přímé demokracie, který strana ve své vlastní činnosti
odmítá. Co si pod tím představit? ParlamentníListy.cz mu proto položily
několik otázek.

Pane poslanče, co vedlo k vašemu rozhodnutí? Jsou to osobní důvody nebo
spíše stranické či – lépe řečeno – politické důvody?

Správně je asi říci, že obojí. Myslím, že to nelze tak úplně oddělit.
V každém případě to není rozhodnutí unáhlené, impulsivní. Již na
konci září minulého roku jsem řekl sám sobě (ale i mým kolegům z
Úsvitu), že si dám čas na rozmyšlenou, jak dále, a že své definitivní
rozhodnutí učiním do konce února (nejdéle do konce zimy). Důvodem byla má
nespokojenost s děním v Úsvitu. Od té doby však přibývaly pro mne
argumenty pouze negativní, ty pozitivní, abych chtěl pokračovat dále,
naopak nepřicházely. Dnes jen plním pouze to, co jsem si stanovil. Po zralé
úvaze jsem se rozhodl ukončit své členství v Úsvitu. Spolu se mnou tak
učinilo dalších deset členů v Moravskoslezském kraji.

Jaké z toho máte aktuálně pocity? Přece jen, rozhodování a úvahy je věc
jedna, definitivní krok a rozhodnutí, věc druhá…

Vyrovnané, bez pochybností. Jak jsem uvedl u první otázky, zvažoval jsem
toto rozhodnutí delší dobu. Nemá smysl se snažit prorazit zeď hlavou.
Když jsem pochopil, že už jsem asi poslední (což mi víceméně potvrdil,
zřejmě v záchvatu upřímnosti, před nedávnem sekretář strany), kdo
odmítá akceptovat tahání za nitky v Úsvitu a jeho ovládání zvenčí,
pochopil jsem, že bohužel nastolený směr už nezměním.

Ovládání zvenčí? Když před časem opouštěl Úsvit Tomio Okamura, padalo
mezi důvody, které zmiňoval, jméno Víta Bárty. Ve vašem případě je
tomu jinak? Nebo i za vaším odchodem lze toto jméno hledat? Pokud ano, v
jakých souvislostech?

Ano, je to přesně tak. Plíživý vliv Víta Bárty na dění v Úsvitu sílil
a sílí. Není to už žádné velké tajemství, je to spíše to, o čem se
nesmělo mluvit, což sami říkali i někteří členové Bloku proti islámu,
pro který platí úplně to stejné, jako pro Úsvit. Vzájemné propojování
se je toho logickým důsledkem. Počet členů v Úsvitu nějakým způsobem
historicky svázaných nebo propojených s Věcmi veřejnými (a Vítem Bártou
v pozadí) dosáhl takového stavu, že současný Úsvit je už spíše pouze
pokračováním Věcí veřejných, což je pro mne zcela nepřijatelné.

Pokud vezmeme fakt ryze pragmaticky, znamená to, že opustíte poslanecký klub?
Dokážete si představit, jak teď bude vypadat zbývající období pro vás v
Poslanecké sněmovně a jakou roli budete ochotný hrát?

Ne, toto není v tuto chvíli aktuální. Znamenalo by to rozkolísání
současného stavu zastoupení jednotlivých klubů ve výborech (což se před
nedávnem ne úplně v klidu řešilo) a k tomuto rozhodně nechci přispět,
obzvláště při rostoucím pnutí v koalici. Mé další působení ve
Sněmovně bude vypadat úplně stejně, jako to dosavadní, pouze nebudu
členem strany, ale poslancem bez politické příslušnosti. Vždyť i v
dřívějším období – ke kterému musím doplnit, že až do 7. 7. 2015
jsem ani členem Úsvitu nebyl – jsem působil ve výborech a nebyl přitom
straníkem. V tomhle se tedy vlastně nic nezmění. Budu pokračovat v práci
ve výborech a na tématech, která si vyberu. Myslím, že mohu říci, že
nejsem tím neviditelným a nečinným poslancem, ale právě naopak. Serverem
Hlídací pes jsem byl vyhodnocen dokonce jako nejaktivnější poslanec ve
Sněmovně. Je to sice hodnocení neoficiální, ale zato nezávislé. Tohoto
ocenění si velmi cením, přestože na moje další politické působení to
nemá (a nebude mít) vliv vůbec žádný. Jedinou roli, kterou jsem ochoten
hrát (ať použiji vaši formulaci) je role nezávislého poslance konajícího
pouze v souladu s vlastním názorem.

Jakou budoucnost, dejme tomu v dalších volebních obdobích, vidíte pro
hnutí Úsvit? Co si myslíte o jeho postupném spojování nebo propojování s
Blokem proti islámu, které jste tu již výše jasně naznačil?

Nepokládám v tuto chvíli za vhodné, abych se šířeji a podrobněji
vyjadřoval ke straně Úsvit, ať už s jakoukoliv verzí názvu strany. Bude-li
konat tak, jako doposud, širší členskou základnu nezíská a bez té není
a nebude ani pevná a jistá podpora. Postupné propojování s Blokem proti
islámu bych hodnotil spíše jako pohlcování Úsvitu Blokem proti islámu.

Snažil jste se ještě před vstupem do Poslanecké sněmovny v různých
občanských aktivitách zlomit vývoj v naší zemi, změnit politickou situaci
u nás. Teď jste člověkem „uvnitř“ – insiderem... Navíc tím, kdo má
za sebou asi teď nepříjemné období. Myslíte, že se přesto všechno
vyplatí stále usilovat o změnu? Budete v tom pokračovat? Jste na to
případně připraven? Pokud ne, myslíte, že vám politika po skončení
funkčního období bude chybět?

Ano, jsem teď tzv. „insiderem“. A bylo opravdu velmi zajímavé poznat
politické dění ve Sněmovně i zevnitř. A je velká škoda, že občané, a
tedy voliči, mají poněkud zkreslené představy o dění ve Sněmovně a o
práci poslanců. Největším omylem je to, že poslanci jsou všemocní.
Vůbec tomu tak není. Poslanci mají výsostné (a velké) právo
zákonodárné – navrhovat a schvalovat zákony, ale žádnou moc konat a
rozhodovat. Samozřejmě, že tohle člověk nezjistí až ve Sněmovně, k tomu
stačí si uvědomit základní fakta o fungování našeho politického
systému. Právem navrhnout zákon sám jednotlivě (a hlasováním se podílet
na rozhodnutí o něm) pravomoci poslance končí. O podstatném dění v zemi
rozhoduje vláda, která vládne a koná.

Ano, usilovat stále o změnu a zlepšení se vyplatí. Určitě v tom budu
pokračovat ať jako poslanec, nebo jako občan. Co bude po skončení tohoto
volebního období, to v tuto chvíli neřeším. Konám podle svého
přesvědčení, ne prioritně proto, abych byl znovu poslancem. Ať už budu
dělat v budoucnu cokoliv, sledování politického dění se už asi nezbavím.

I když teď končí určitá kapitola, asi je na místě též trochu
bilancování. Co pokládáte za největší úspěch Úsvitu? A co naopak za
svůj osobní úspěch, který se vám podařil jako poslanci?

Největším úspěchem Úsvitu byl úspěch ve volbách a vstup do Poslanecké
sněmovny. Tento úspěch vysoko vyčnívá nad vše ostatní a bohužel už pak
nenásledovalo nic, co by se tomuto mohlo alespoň přiblížit, ať už to bylo
pod jakýmkoliv předsedou.

Za svůj osobní úspěch pokládám to, že se mi podařilo být platným a
viditelným poslancem, který se snaží naplno dělat svoji práci (ocenění
serveru Hlídací pes jako nejaktivnějšího poslance snad mohu pokládat za
oprávnění k takovému tvrzení). A také to, že jsem si, jak jsem zaslechl
mezi kolegy ve Sněmovně, snad získal renomé poslance, který si stojí za
svým.
