Mučedník Topolánek může vyhrát prezidentské volby? Advokátka a bývalá
poslankyně předložila zajímavý scénář

ROZHOVOR „Stát by měl ale opět nejradši národní výbory, kterým by
velel. Dnes tu má ale přes 6 tisíc obcí a měst, které si velet nenechají.
A tak je dusí,“ uvádí v rozhovoru pro PL.cz advokátka a bývalá starostka
a poslankyně Jana Zwyrtek Hamplová. Všímá si i neuvěřitelné praxe
bezdůvodného stíhání zastupitelů. „Nejhorší je, že policie a státní
zástupci se v samosprávě často totálně neorientují, dělají proto
neuvěřitelné chyby a závěry. A ničí lidem a jejich rodinám životy v
přímém přenosu kolik let. Je-li v samosprávě úspěšnost orgánů
činných v trestním řízení tuším jen 18 % (!), a 82 končí osvobozením,
asi je něco hodně špatně.“

„Mirek Topolánek může být se svým nástupem spokojen. Takový asi
nečekal. To vyděšení na politické scéně vstoupí do dějin. Zkazil
někomu poklidné spaní? Bezesporu,“ napsala jste ve svém blogu ke vstupu
bývalého premiéra a předsedy ODS Mirka Topolánka do prezidentského souboje.
Ve vašem textu však jde spíše o účelové zatahování zákona do
politických bojů. V tomto případě o diskusích, zda je správné, že
někteří senátoři podepsali kandidaturu dvěma kandidátům. Jak však
připomínáte, například při závěti platí podpis poslední. Teď tato
kontrorverze utichla. Může však opět vzplanout. Myslíte, že hrozí v
případě Topolánkova úspěchu, tedy i jen jeho postupu do druhého kola, že
bude prezidentská volba zpochybněna? Pak by totiž prezidentské volby byly
ještě napínavější než očekáváte. Pokud popustím uzdu své
představivosti, nemohlo by nastat i to, že by výsledek neplatil a třeba se i
opakovaly? Tak právní pozitivisté by se o to pokusit mohli – já dávám
před formalistickým textem a výkladem zákona přednost zdravému rozumu a
duchu zákona, a ten zpochybnění voleb z tohoto důvodu vylučuje. Dostat ze
hry někoho touto formou není nic pozitivního ani pro voliče, není to nic
proti demokracii – proč někomu bránit soupeřit? A to, že zákon není
jednoznačný – on ani být nemůže. Proč by senátor nemohl podepsat
kandidaturu více lidem? To má čekat, až budou všichni adepti, a pak by si
měl vybrat? Nebo pak podpis odvolávat a amorálně zklamat toho, komu už
podepsal? Zase se prostě vytvořila bouře ve sklenici vody, a měli bychom na
to rychle zapomenout. Stačí problémy, které máme, ještě si budeme
nějaké vymýšlet. Asi někdo nemá co pořádného dělat. A kdyby se to
teoreticky stalo? Mirek Topolánek ty další volby vyhraje. Protože bude
mučedník. Mezi prezidentskými kandidáty je zajímavé, že jsou to samí
muži. Čím to je? A vadí vám to? Musím se trochu usmívat. Nevadí. Jen ať
si to pánové užijí. Neznám ženu, která by prahla po prezidentské funkci,
protože prostě ženy jsou, mají-li schopnosti, jinak nastaveny. Potřebují
za sebou vidět výsledek, smysl své práce. To prezidentská funkce
neumožňuje, to je u nás téměř výlučně reprezentativní role. A
obětovat tomu kus života, to žádná rozumná žena prostě neudělá. Tím
neříkám, že role prezidenta je málo významná – vůbec ne. Jen to chce
trochu víc osobního ega a minimálně pár procent narcismu. A to je vlastní
spíše mužům. Ve svém posledním textu píšete poněkud tajemně „s GDPR
běžte do PR“. K tomu uvádíte: „Co to zase je? Buzerace, administrativa,
udavačství... A nikdo tomu zatím ani pořádně nerozumí. Jakoby v tom
Bruselu neviděli jiné problémy, které se na Evropu hrnou, a tak vymyslí
další šílenou agendu, která si od počátku říká o sabotáž. Protože
když zjistíte, co to obnáší, musíte si zaťukat na čelo a celou EU poslat
do Bohnic.“ O co prosím jde? Složitá odpověď. Je to systém ochrany
osobních údajů, kdy už si budeme, omlouvám se za ta slova, připadat
všichni jako blbci. Jak veřejná sféra, tak soukromá, třeba i my advokáti,
budeme muset mít systém ochrany osobních údajů, pověřené osoby, zkrátka
agenda jako blázen. V počtu třeba tří lidí v kanceláři. Přitom ze
všech možných papírů, evidencí, hlášení a z toho plynoucího
potenciálního udavačství už málem nedýcháme.

Příklad – mám obvykle na stole spisy. Všichni mí pracovníci mají
podepsanou mlčenlivost, do našich prostor se nikdo nedostane. Nechávám si
spisy na stole – často je mám rozpracované. A teď abych z toho měla
panickou hrůzu. A jak jsem popsala v blogu – je to schizofrenní – na
jedné straně chráníme až hystericky rodná čísla, na druhé chceme
tisíce lidí v samosprávě zákonem o střetu zájmů tzv. svlékat do naha
– aby byly veřejné i jejich úspory.

Ta věta „běžte s tím do PR“… je myšleno opravdu s tím jadrným
slovem. Ti evropští politici jsou prostě v tomto směru opravdu
nesvéprávní. Každý hacker si dnes o mne zjistí i číslo podprsenky –
prostě stačí zjistit, kde si objednávám zboží. Ano, osobní data je
třeba chránit. Ale s mozkem a logicky. Příští rok jsou komunální volby.
Podle vás však „samospráva plná starostů, starostek, radních a
zastupitelů, jichž si občané váží, se dnes nehodí moc do krámu. A to
přímo státu. Ten by měl rád všechno na povel, rozkazoval, a vrátil se do
éry národních výborů.“ Je to opravdu tak vážné? Je to nesmírně
vážné. Nepřeháním, a velmi omezím humor, který občas používám. Až
tak vážné, že v nejbližších dnech spustíme petici na obranu samosprávy,
petici proti její devastaci. Sama budu v petičním výboru, nebude to
politická akce, ale akce zdravého rozumu zdola. Podpořena odborníky.

A proč se silná samospráva nehodí? Samospráva má totiž přirozenou
autoritu, roste tam řada osobností, hodně i nestranických, a ty se státu
často stavějí tzv. na zadní. A hodně často třeba končí v Senátu –
mimochodem. Stát by měl ale opět nejradši národní výbory, kterým by
velel. Dnes tu má ale přes 6 tisíc obcí a měst, které si velet nenechají.
A tak je dusí. Kontrolami vnitra, finančních úřadů v případě dotací, a
tak dále. A obce dýchají z posledního. K tomu ještě státu slouží, a
dělají pro něj státní správu.

Do toho vpadl výrok, že se budou obce ne rušit, ale slučovat (!) – což
ale znamená rušit. Lže se tu v přímém přenosu, a cílem je samosprávu
oslabit, zredukovat, a zčásti obcím úplně sebrat. Toto je jen začátek.
Nelze to připustit.

Proto proti tomu budeme bojovat. Na poli odborném, například jak v tomto
týdnu podáme návrh na zrušení části zákona o střetu zájmů za podpory
rozumných senátorů, nebo v Akademii samospráv, což je úspěšný
vzdělávací projekt, tak v článcích a dalších přednáškách, novou
akcí bude celostátní petice. Věříme, že se přidají i Svaz měst a obcí,
Sdružení místních samospráv, Spolek na obnovu venkova, ale hlavně tisíce
starostů a starostek. Jsme v ohrožení, a tak chceme ze samosprávy vytvořit
silnou a sebevědomou „armádu“. Připravenou se vzepřít.

Dělat se s tím jistě něco dá – ať státní zástupci budou platit
náklady řízení a ochrany osobnosti tam, kde jejich nekvalitní práce
skončí osvobozujícím výrokem, když od počátku bylo jasné, jaké je to
celé hloupost – a to je většina. Ať platí tak, jak to žádají po
starostech – ty náhrady škod. Hezky by si rozmysleli vznášet nesmyslné
obžaloby. Nebo ať musí odejit ze své práce. Jedno ze dvou. Klíčové u
těch trestních stíhání je slovo bezdůvodné. Což je dopředu těžké
posoudit. Ovlivňuje to i nejvyšší patra naší politiky. Policie opět
požádala Poslaneckou sněmovnu o vydání ke stíhání dvou hlavních
představitelů hnutí ANO, které vyhrálo volby. Jaroslav Faltýnek v reakci
pro ČT uvedl, že jeho obvinění je účelové a vymyšlené a nejsou k němu
důkazy... Spadá tento případ do vámi jmenované kategorie, nebo ne? A měla
by se tedy ctít presumpce neviny až do doby, kdy bude politik skutečně
odsouzen, a do té doby by dotyčný mohl vykonávat funkci třeba premiéra?
Presumpce neviny by se měla ctít u každého, a stát by měl mít natolik
solidní a odborný aparát, aby ke stíhání a následným obžalobám
docházelo opravdu jen v těch důvodných případech. Tím neříkám, že
všechny musí být odsouzeny. Ale je-li v samosprávě úspěšnost orgánů
činných v trestním řízení tuším jen 18 % (!), a 82 končí osvobozením,
asi je něco hodně špatně.

Já bych možná nahradila slovo bezdůvodné slovem neodborné. Já někdy
když už čtu obžalobu, ta odbornost ve mne křičí na všechny strany „tohle
přece nemyslí vážně.“ Chápu – někdy může být důvodné podezření,
a i pak je třeba věc objasnit. Ale i ta by měla skončit ve fázi trestní,
ne až u soudu.

Pokud jde o tu mediálně diskutovanou kauzu, pak se domnívám, že v dané
situaci, kdy vlastně ani neovlivnila volby, by měli pan Faltýnek a pan Babiš
být těmi, kteří by nejvíce měli chtít její projednání. Aby se ukázalo,
kdo měl pravdu. Já být na jejich místě, chci vydání a chci proces. To by
bylo gesto hodné výherců voleb. „Nejlepší řešení? Menšinová vláda
ANO, a ať ukáže, co umí,“ sdělila jste PL.cz v povolebním rozhovoru.
Andrej Babiš si ho asi přečetl a zařídil se podle toho. Menšinová vláda
je na pořadu dne. Ale získá důvěru? Hned napoprvé? Nebo až napodruhé,
napotřetí? (Úsměv) Tak si doufám opět dovolím být prorok. Jsou možné
dvě varianty. Buď projde vláda napoprvé, protože se ANO podaří uspokojit
funkcionářské chutě KSČM a pana Okamury hned, nebo napodruhé, kdy pan
Okamura bude chtít ještě o kousek víc. Ale jak to tak vidím, projde spíš
napoprvé, protože není vyloučeno, že by ruce zvedli i Piráti nebo ČSSD, a
to Okamura nebude riskovat, protože by ohrozil svou vyjednávací sílu, kterou
si viditelně užívá. Viděla jsem ho nedávno ve Sněmovně před kamerou, a
smála jsem se ještě venku, jak je to vlastně průzračné. Takže
menšinové vládě ANO podle mne už nestojí v cestě nic a nikdo. Jen holt
bude muset vyjednávat ad hoc, což je dlouhodobě velmi těžké a únavné.
Ale co je dnes snadné...
