EU plánuje vytvoření asijsko-negroidní rasy. Spiknutí Židů a zednářů.
Vatikán a papež oddaní ďáblu. Rudá kráva Šiklová. Klausův Hájek
vydává novou třaskavou knihu

EXKLUZIVNĚ Bývalý vicekanceléř prezidenta Klause a šéfredaktor
kontrarevolučního magazínu Protiproud.cz Petr Hájek v těchto dnech vydává
knihu Smrt ve věži, která je po Smrti ve středu a Smrti v sametu poslední
částí volné trilogie. Kniha má podtitul Manuál k přežití katastrofy a
vydává ji nakladatelství Daranus.

„Tento ‚Manuál metody a itinerář cesty k přežití‘ formuluji právě
ve chvíli, kdy závěrečná bitva staleté války proti naší civilizaci již
začala. S vědomím, že téměř nikdo tomu nevěří či to přinejlepším
bere jen jako strašidelnou televizní pohádku pro dospělé před spaním,“
píše Hájek.

Elity dle něj přijaly „rozhodnutí razantně zredukovat počet otroků
nejvíce vyzkoušenou metodou (válkou) – a současně tím vyřešit napětí
mezi ‚majiteli klíčů‘…“ „Vedou nás na jatka – a doufají, že si
toho nevšimneme,“ varuje.

Válka, která brzy vypukne, nevyhubí celé lidstvo

„Válka Západu proti Rusku – dokonce i pokud přejde do jaderné fáze –
nesmete, jak již řečeno, všechen život z povrchu naší podivuhodné
planety. To je čirá mystifikace. Má určitě veškeré předpoklady být
posledním zničujícím úderem naší těžce nemocné civilizaci, většinu
zbývajícího planetárního lidského prostoru podstatně ovlivní, nemá
však sílu být ‚koncem světa‘. Těžce zraní především Ameriku,
Evropu a část Asie, nevyhladí ale lidstvo na celé zeměkouli – i když je
podstatně ‚zredukuje‘. Což je ostatně jedním z hlavních strategických
cílů budovatelů Nového světového řádu,“ předpovídá Klausův
bývalý vicekancléř.

„Vše ukazuje k tomu, že nejzazší termín pro rozhodnutí kdy (a zda)
vyrazit do finiše, je poslední čtvrtina roku 2017. Po amerických a
francouzských prezidentských a německých parlamentních volbách,“ myslí
si šéfredaktor Protiproudu.cz.

Ilumináti chtějí dobýt srdce Heartlandu – střední Evropu a Rusko

Kdo si myslel, že po Smrti ve středu, v níž Hájek zpochybnil oficiální
verzi 11. září, a Smrti v sametu, kde označil Václava Havla za nepovedený
pokus o Antikrista, nemůže již Hájek ničím překvapit či šokovat, se
velmi mýlí.

Pokud bychom měli velmi stručně shrnout obsah Hájkovy poslední knihy, tak
je o tom, jak spiknutí zednářů a iluminátů, kteří usilují o ovládnutí
světa a nastolení totalitní světovlády (Nový světový řád), vede svět
k „horké“ válce s Ruskem, která vyústí k částečnému zničení
světa a ke zničení současné vysoce technicky vyvinuté a prosperující,
avšak bezbožné západní civilizace. Zednáři a ilumináti, kteří se
hlásí k „osvícení“, jsou de facto vyznavači Světlonoše – Lucifera
– ďábla a chtějí odstranit křesťanství, národy a rodiny. Komunismus s
kapitalismem se uměle prolnuly a vzaly si od sebe to nejhorší.

Hlavní základnou elit Nového světového řádu jsou USA a Evropská unie,
které chtějí dobýt „kontrarevoluční“ Putinovo Rusko, protože se
Novému řádu nechce podrobit. Západní elity se v tomto plánu řídí
geopolitickou koncepcí Heartlandu, jejímž autorem je významný britský
geograf Halford Mackinder. Klíčem k ovládnutí planety je podle něj
takzvaný Světový ostrov, jejž tvoří Evropa, Asie a Afrika. Základní teze
této teorie zní: „Kdo ovládá střední a východní Evropu, ovládá
Heartland. Kdo ovládá Heartland, ovládá Světový ostrov. Kdo ovládá
Světový ostrov, ovládá svět.“ Žádný plán ale nikdy úplně nevyjde (pouze
Boží plán).

Masaryk–Gottwald–Havel. V roce 1983 byl svět kousíček od jaderné války

Petr Hájek opět přináší z pohledu mainstreamového čtenáře velmi
svérázné interpretace historie a úlohy jednotlivých historických
osobností. Vidí kupříkladu revoluční linii Hus–Masaryk–Gottwald–Havel.
Husa a Havla označuje za „dva malé generály satanovy Páté kolony“.

Také uvádí, že na počátku prezidentství Ronalda Reagana a když byl
vůdce SSSR Jurij Andropov již na smrtelné posteli, byl svět v roce 1983 jen
kousíček od jaderné války mezi supervelmocemi.

„Nastal kritický konec léta roku 1983. Sovětská rozvědka dostávala ze
všech rezidentur zprávy o zjevných přípravách Reaganova překvapivého
jaderného útoku na Heartland. Měly k tomu být využity rozsáhlé podzimní
manévry NATO. Jurij Andropov byl rozlícen, ale v podstatě nemohl nic dělat.
Něco však přece: uvedl do stavu bojové pohotovosti celý jaderný arzenál.
Přijal Reaganovu výzvu. Teprve později vyšlo najevo, že v tu dobu měli
Američané pro své jaderné střely zaměřeno 3100 cílů v zemích
Varšavské smlouvy, většinu z nich samozřejmě v SSSR… Andropov byl však
pravděpodobně již rozhodnut zaútočit jako první… Svět zřejmě
zachránila jeho kvalifikace z tajných služeb. Měl několik zdrojů, kterým
skutečně důvěřoval. V dané chvíli dostal z jednoho takového informaci,
že Reagan nenašel odvahu ke vložení svého jaderného kódu do kolotoče
smrti,“ píše Hájek.

Stalin se vymknul z ruky západním iluminátům a vytvořil vlastní projekt
světovlády

Stalin dle Hájka koncipoval druhé iluminátské centrum se vším všudy,
protože se otočil zády k většině zednářů, kteří financovali Lenina a
bolševickou revoluci. „Že se mu to podařilo, dosvědčuje i fakt, že
došlo k rozdělení ‚sféry vlivu‘ – pokud jde o bankéře. Evropští
Rothschildové od té chvíle patřili jemu, zámořští Rockefellerové
ovládli Západ. Stalin se tak stal rovnocenným konkurentem americké
iluminátské centrály. Dokonce tu svou rovněž na Leninových základech
institucionalizoval. Kominterna (Komunistická internacionála) se stala
protikladem americké ‚Headquarters‘ iluminátů – FEDu (Federální
rezervní banky), kterou Rockefellerové a spol. ukradli Američanům před
Vánocemi roku 1913,“ píše Hájek.

Putin se podobá Stalinovi v tom, že se evropským a americkým iluminátům a
zednářům vymkl z kontroly a jde vlastní cestou. Putin dle něho možná
přece jen udržuje alespoň přátelské vztahy s tradičně proruskými
Rothschildy.

Zednáři, ilumináti, Vatikán a smlouva se satanem

Hájek rovněž popisuje, jakou roli v antiplánu Zlého hrají ilumináti,
svobodní zednáři a dvě největší „mafiánské“ rodiny Rothschildů a
Rockefellerů. „Mezi členy Velké či Malé rady, Sanhedrinu, která
odsoudila Ježíše Krista k smrti, a současnými iluminátsko-zednářskými
vrcholnými sbory, ovládanými židovskou finanční oligarchií bankéřských
rodin a dynastií, není v principu vůbec žádný rozdíl,“ píše Hájek.

Zednáři podle Hájka pronikli i do nejvyšších pater Katolické církve
včetně papeže Františka, který sám Katolickou církví „pohrdá“.
Viditelným projevem této revoluce uvnitř církve byl Druhý vatikánský
koncil. Projevuje se „teologický, mravní a věroučný rozklad církve“.
Církev ovládly skupiny, „jejichž ‚smlouvy se satanem‘ jsou obzvlášť
ohavné a tragické“. Vatikán je dle něho „postupně zednáři prakticky
ovládnutý“.

„Dnes už se na destrukci biblických pravd podílejí i mnohé ‚katolické‘
elity – poté, co také už nejvyšší patra Vatikánu ovládli (po II.
koncilu v 60. letech) zednáři – v čele s papežem Bergoliem (Františkem),
který se příslušností k této satanské organizaci už ani příliš
netají. Proto jej také ateistická média, katolickou církev vždy
nenávidějící a skandalizující, tolik oslavují,“ píše katolík Hájek.

Panevropa: negroidní eurasijská rasa

Hájek popisuje i plán na vytvoření evropského superstátu, který se má
stát členem světové federace. Podmínkou uskutečnění je plán zakladatele
panevropskhéo hnutí Richarda Coudenhove-Kalergi na vytvoření
euroasijské-negroidní rasy.V knize Praktischer Idealismus (1925) požaduje dle
Hájka Kalergi odstranění národních kultur původních obyvatel Evropy a
vznik nové „negroidní eurasijské rasy“ ovládané elitou, kterou nazývá
německy Führernation (Vůdcovský národ). Připomněl, že populační divize
OSN (UNPD) uvedla již v roce 2000, že „Evropa bude do roku 2025 potřebovat
159 milionů imigrantů“.

„Euro-negroidní rasa, která má být výsledkem těchto rasových
experimentů, je pro totalitní ovládnutí společnosti extrémně důležitá.
Vysoká porodnost způsobí, že již během jedné či dvou generací se
původní bělošská většina stane menšinou. V důsledku toho – i kdyby
nadále formálně fungovaly demokratické principy – bude přehlasovatelná.
Ztratí tedy poslední nástroj, jak se byť jen teoreticky domoci svých
někdejších práv a svobod,“ upozorňuje Hájek, který píše o „letitém
zednářském spiknutí na úplné mocenské ovládnutí Evropy“.

11. září, arabské jaro, Islámský stát a migrační vlna

Americké 11. září 2001 je dle Hájka ve skutečnosti dílo amerických
tajných služeb řízených „elitami NWO“. Bylo záminkou k dobytí (a
rozbití) „neposlušných“ států na Blízkém a Středním východě a na
severu Afriky – jednak z hospodářských důvodů (ropa), „jednak jako
východisko pro start revoluční metody rozpuštění historických národů a
států v novém rasovém, náboženském a kulturním kotli s pomocí
imigrantské invaze do Evropy“. USA dle něj společně s Tureckem stvořily
Islámský stát.

„Tři měsíce před ‚útokem‘ prodal Rockefeller jednu ze svých mnoha
dalších newyorských nemovitostí – slavné ‚Věže‘ Světového
obchodního centra – právě ty budovy, které měly za pár týdnů vyletět
do povětří. Aby nabyvatel nebyl škodný, byly mu na stejnou miliardovou ‚nákupní
cenu‘ současně pojištěny – světe žasni nad tou prozíravostí – ‚proti
teroristickému útoku‘(!),“ píše Petr Hájek.

Kontrarevolucionáři, kteří stojí proti Novému světovému řádu, jsou
označováni jako „extremisté, xenofobové, fašisté, nenávistníci,
nesnášenliví ne-humanisté, nebezpeční šílenci“. „Vlády z ‚bezpečnostních
důvodů‘ přijmou opatření na omezení internetu, nezávislé weby,
takzvaně extremistické, xenofobní či proruské, budou vypnuty. Jediné
dostupné ‚informace‘ poplynou z oficiálních zdrojů a bude je mít plně
v rukou Kavárna,“ varuje Hájek.

Elity Nového světového řádu uzavřely „kontrakt s ďáblem“. Rudá
kráva Šiklová

Elity Nového světového řádu podle Hájka uzavřely „kontrakt s ďáblem“
„ve smrtícím přesvědčení o své nadřazenosti, o ‚nadčlověčenství‘
“ a pokračují ve dvou projektech Hitlera: vytvoření sjednocené Evropy a
nové rasy (i když jiné), a dobytí Ruska.

Hájek věnuje dost prostoru i Václavu Havlovi a přidává historku, jak „vzniklo“
Havlovo pověstné srdíčko: „Marta Kubišová… procházela mnoha
životními svízelemi, takříkajíc nesla svůj kříž. Jako katolička v tom
viděla něco z utrpení Panny Marie – a proto za svůj podpis začala kreslit
mariánské (mečem žalu nad Kristovým umučením) probodené srdíčko.
Havlovi se ten ‚znak‘ velmi líbil a opakovaně ji nepřímo žádal, aby mu
ho přenechala. Marta však na to ostentativně nereagovala – a tak jí ho
prostě vzal. Začal se jím podepisovat – ‚odpreparoval‘ z něj ovšem
ono probodení, které odkazovalo ke Kristu.“

„Hlavními esy v ‚mravní a etické policii‘ rekrutované z Havlových
disidentských struktur po roce 1989, kteří soudili národ za ‚zbabělost a
nečinnost‘ v letech normalizace, byli (a jsou) typicky takoví obři
svědomí, jako ‚socioložka‘ Jiřina Šiklová. Jako mladá komunistka si v
divokých padesátých letech na Filosofické fakultě UK vysloužila od
ostatních studentů přezdívku ‚rudá kráva‘, neboť šla po krku ‚ideově
nepevným‘,“ říká Hájek a v podobném směru hovoří i o europoslanci
TOP 09 Jaromíru Štětinovi.

Hájek varuje před virtuálním světem internetu, který pokřivuje naše
vidění reálného světa a současně před novými moderními technologiemi,
které nás činí velmi zranitelnými v okamžiku, kdy přestanou kvůli
očekávané katastrofě či konfliktu fungovat. Hovoří o Overtonových oknech,
kdy se věci, které byly dříve považovány za zvrácené, postupně
salámovou metodou stávají součástí mainstreamu. Též se obsáhle zabývá
otázkou zdravotnictví, které je stále dražší a dražší a farmaceutické
firmy nás za drahé peníze otravují jedy.

Bez ukotvenosti ve vertikále křesťanského kříže nemůže podle Hájka
člověk pochopit skutečnost, přicházíme o ten nejpodstatnější rozměr
existence.

Ukázky z knihy Smrt ve věži

Řím ohrožovali barbarští Vandalové, přesvědčení, že mají plné
právo zmocnit se majetku bohaté civilizace a zlikvidovat přitom její občany.
Vytvořili si základnu v Kartágu, odkud se plavili do Itálie. Skoro jako to
známe dnes, jen s tím rozdílem, že jim v tom nepomáhaly Američany placené
„neziskovky“, protože kontinent za oceánem ještě obývali indiáni – a
ti se starali o své....Na našich hranicích (které ve skutečnosti už
neexistují) stojí miliónové hordy vandalů. A ve vzduchu je opět cítit
válka.

Neformální komunita myslících má za to, že Evropská unie je vězením
národů. Soudí, že jejím smyslem je likvidace historických evropských
států a jejich dějinně zakotveného „politického lidu“, jejž má
nahradit projekt „nového evropského člověka“, rasově namixovaného „euro-negroidního“
křížence kombinovaného s arabským (semitským) genofondem. To vše (kromě
jiného) kvůli tomu, aby se smazaly odlišnosti od americké multi-rasové a
multi-kulturní „anti-historické“ společnosti. Jen tak prý bude možno
obě mohutná uskupení (Spojené státy evropské a americké) propojit v jeden
obří „správní celek“. Což je základ Světové vlády, konečný cíl
takzvaného Nového světového řádu (NWO), s nímž se ovšem ti deviantní
„konzervativní blouznivci“ rovněž nechtějí smířit.

Pouze ti opravdu mocní a majetní se živí nadějí na přežití podloženou
čímsi reálnějším: „klíči“ k přísně utajeným, důmyslně
zbudovaným „Archám posledního dne“, které je mají uchránit před
globální válečnou či přírodní katastrofou. Takové moderní zázraky
skutečně existují a pro nějakou verzi konfliktu (či ničivé vesmírné
události) mohou technologicky skvěle vybavená zařízení pro první chvíli
zamýšlený účel splnit. A mnohá jsou skutečně zbudována na odlehlých
místech planety, kam by podle stratégů zkázy válečný příboj neměl „došplíchnout“.

Snadno může dojít k tomu, že muslimská (takzvaně migrantská) invaze a
islamistické masakry z ní pramenící se v nějaké chvíli stanou záminkou k
vyhlášení výjimečného stavu v jednotlivých státech – nebo dokonce v
celé Unii – a k odkladu voleb na neurčito.

Například teroristické masakry, které jsme v posledních měsících a
letech viděli, byly při vší své zrůdnosti pořád jen „opatrnými“
testy, co veřejnost ještě unese, aniž by se její významnější části
radikalizovaly. Pokud nebyly inspirované, či přímo řízené speciálními
tajnými službami, pak alespoň o těch větších tyto služby věděly – a
přesto je nechaly proběhnout. Jde o „adaptované“ reprízy slavné
premiéry z 11. září 2001, která stvořila pojem „islámský terorismus“
a současně odstartovala vrcholnou fázi moci mediokracie.

Na pořadu dne na evropském kontinentě je tedy něco opravdu „velkolepého“,
co umožní šok z brexitu přebít. Můžeme jen spekulovat, zda to bude něco
typu otrávené vody ve velké metropoli (spíše však v několika současně)
s tisíci či desetitisíci mrtvých, nebo jestli „scenáristé“ přikročí
k ještě radikálnějším představením – typově třeba až k radiačnímu
zamoření většího území po útoku na jadernou elektrárnu (elektrárny),
respektive vymyslí ještě něco obludnějšího se statisíci, možná až
milióny obětí. Fantazii pro zvrhlosti se v tomto případě meze nekladou.

Počítá se s tím, že mrtvých budou „hory“ – a vláda se zabývá
pouze tím, jak těla v co nejkratším čase „odklidit a zlikvidovat“. A
nejde už o to, ZDA „řízenou“ katastrofu těchto rozměrů zažijeme (u
nás či jinde), ale pouze KDY k ní dojde. Už se čeká pouze na záminku.
Může přijít zítra, nebo naopak prožijeme ještě několik peripetií
taktického „uvolnění napětí“. To však na válečné strategii nic
nezmění. Závod s časem dramatizuje pouze mohutnící „voličská revoluce“.
Ta jediná by mohla reálně všechno podstatně zbrzdit, protože začít
explicitní válečné operace bez podpory alespoň poloviny veřejnosti je
stále ještě příliš riskantní.

Kalouskova hvězda vybledla, přezářená supernovou dalšího z
nastupujících dravců politického byznysu, „který se nezakecá“. Na
scéně „reálné antipolitiky“ ho vystřídalo jeho ještě otrlejší
dvojče – Andrej Babiš. Andrej Babiš se stal faktickým vládcem v zemi.
Policie a prokuratura – zvláště pak její „vítězné složky“, které
puč provedly – získaly s jeho podporou neobyčejnou moc. Režim začal
vyžadovat loajalitu. Kdo se pohybuje ve veřejném prostoru a neskanduje Sláva
EU a Se Spojenými státy na věčné časy, má existenční a kariérní
problémy a sledují ho tajné služby.

Idea opovrženíhodného „malého čecháčkovství“ proti
světoobčanskému, ba přímo vesmírnému „rozměru“ Napoleona z Pražské
kavárny se táhla jako červená nit většinou Havlových častých
znechucených výroků o vlastním národě, jimiž se tento „největší z
kulisáků“ konce 20. století „zasloužil o svobodu a demokracii“.

Protektoři z Bruselu, stejně jako jejich výkonné paže v jednotlivých
členských guberniích, se již ani nesnaží zakrývat totalitní podstatu
režimu. Nové zákony kriminalizující projevy nesouhlasu se státní
doktrínou „posvátného“ homosexualismu a dalších sexuálních deviací,
stejně jako s takzvaným šířením nenávisti k obecně všemu deviantnímu,
k migrantům, k islámu a ostatně i k Evropské unii jako takové, jsou již na
stolech a budou brzy realitou

Václav Havel se nakonec dočkal konce, jenž více než symbolicky ilustruje
politickou i duchovní dekadenci naší epochy. Jeho skandální pohřeb ve
Svatovítské katedrále (skandální proto, že V. H. nebyl pokřtěn) nejenže
veřejnost nepobouřil, ale přijala jej jako samozřejmost, ba jako cosi pro
muže tohoto významu zcela patřičného. Nejvyšší představitel katolické
církve v zemi sloužil mši za nepokřtěného, který vědomě, z vlastního
rozhodnutí odmítl Toho, jehož spásná oběť se v eucharistii stává opět
realitou a jenž je v ní (i fyzicky) tajemně přítomen.Tento rouhavý akt
urážky Boží v přímém televizním přenosu a za účasti zednářských
elit z celého světa byl posledním vykřičníkem, který Leverkhün z Prahy
ovšem již nenapsal na poslední řádku notové osnovy své závěrečné
disharmonní (atonální) skladby. Šlo o podpis, kterým stvrdili ti, kteří
jeho „faustovskou smlouvu“ zdědili a převzali, své následnictví…
Zbývá vzpomínka na „královský“ pohřeb v katedrále, k němuž se sjela
světová politická a zednářská elita.

Americká a evropská iluminátská centra, ovládaná hlavními rodinnými
dynastiemi bankéřů, zafinancovala Lenina a vyzbrojila bolševickou revoluci.
Rozvrácená země už nebyla schopna vzdorovat. Po vyvraždění carské rodiny
už byla cesta otevřena dokořán.

(Stalin) myšlenku na komunistickou utopii definitivně opustil. Bez složitých
a falešných ideologických teorií vytvořil namísto toho zvláštní,
nesmírně životaschopný hybrid, který nelze asi definovat přesněji než
jako „státní kapitalismus“ – jenž začal brzy nečekaně tvrdě
soutěžit s „voluntaristickým“ kapitalismem ovládajícím Západ.

Posvátná lidovláda je od samého počátku pragmaticky vymyšlený podvod,
který ovšem v počátcích (kromě efektu novosti) měl alespoň jistou míru
uvěřitelné přesvědčivosti – dokud byl aplikován v suverénních
státech. Proto za něj mnozí důvěřiví občané tak upřímně bojovali a
dokonce obětovali své životy ve válkách (občanských i imperiálních).

Svobodní zednáři se časem dostali do područí iluminátů. Jejich
organizaci ilumináti postupně infiltrovali a ovládli, byli mafií
organizovanou přísně hierarchicky a od členů svých lóží – bez ohledu
na úroveň „zasvěcení“ – vyžadovali totální disciplínu a
mlčenlivost. Šlo o mafii v onom nechvalně známém významu, který pro
zločinecké organizace tohoto typu používáme dnes.

Lenin byl trojským koněm evropských (a z menší části i amerických)
zednářů. Gruzínský diktátor totiž naprosto změnil paradigma – a
udělal mnohem víc, než se mu v učebnicích Západu přičítá (a vyčítá):
byl to on, kdo zmuchlal a zahodil všechny (nepsané) Leninovy smlouvy s
hlavními západními „protektory“ a financiéry domnělé „lidové
revoluce“. Kdo se obrátil zády k zednářům a iluminátům – a nevázán
ničím a nikým vytvořil skutečné „druhé centrum“ v přípravě
světovlády.

Stalin byl fantastická postava. Patrně nejsložitější a současně nejvíce
dezinterpretovaná vůbec… Stalin je na Západě o to více předmětem
nevídané, ubohé a primitivní „osvětimské lži“. Jako každý, kdo
soudruhům v zednářské zástěře vyrazil z rukou zbraně. A zesměšnil je.
A protože je dokázal vraždit ještě rychleji a bezohledněji, než to stihli
oni, přežil dostatečně dlouho na to, aby dramaticky naboural jejich plány…
Aby to všechno mohl provést, musel mít krytá záda na Západě. To mu
poskytli Rothschildové. Po zlikvidování NEPu vytlačil všechny ostatní „žraloky“
– kromě Rothschildů. Zůstali s ním „potichu“ až do konce, ba i po
něm. Věnovali se těžbě zlata a surovin v „rozumném“ měřítku – a
opláceli mu financováním zbrojení a vlivem v zemích, které ovládali, tedy
především v Británii a Francii.

Churchill by nikdy za druhé světové války neposkytl Sovětskému svazu tolik
zbraní a dalšího vojenského materiálu (pokud vůbec), kdyby ho k tomu
nepřiměli Rothschildové, na jejichž financování byl zase závislý on.
Britský premiér si totiž od počátku války hrál s představou, že v
některé její fázi, poté co se podaří odstranit Hitlera a jeho
nejvěrnější, se spolu s Američany spojí s Německem a Heartland ovládnou.
Byli to právě Rothschildové, kteří Stalina včas varovali. A byli to
rovněž oni, kdo ho informovali o Churchillově plánu na dobytí Sovětského
svazu „obrácením spojeneckého vektoru“.

Demokracie je obecně čirá utopie, ve společnosti řízené manipulacemi
mediokracie pak zvlášť. Právě na této iluzi demokracie postavilo svou moc
iluminátsko-zednářské křídlo, jehož hlavním „stanem“ se staly
Spojené státy – které se ostatně k zednářskému „původu“ otevřeně
hlásí (například i na svých bankovkách a státním znaku). Smyslem je, aby
lidé „svobodně“ zvolili své vlastní otroctví.

Počátky iluminátů i zednářů jsou jak známo primárně spojeny s
významnými osobnostmi Vyvoleného národa. Jejich současnost právě tak.

Může se zdát poněkud nepochopitelné, že ač za Hitlerovým vzestupem
odevšad vyčuhovaly peníze (především) od mocných amerických židovských
bankéřů, podporu mu neodmítli, ani když dal najevo, že míní s
evropskými Židy zatočit poměrně brutálně… Rockefellery a spol. osud
jejich trpících evropských bratří zjevně příliš nezajímal.

Slovany a další „méněcenné“ likvidoval Hitler přímo „v terénu“...
A šlo rovněž o statisíce a milióny lidí, převážně Slovanů. Přesto
nikdo nehovoří a nesklání se v pravidelných pietních tryznách nad „slovanským
holokaustem“. Řeč je již po desetiletí výhradně jen o židovském
utrpení. V případě pokleslejších politických kampaní snad ještě o
cikánském, protože je to dobrá příruční střelná zbraň pro
teroristické jednotky multikulturalismu.

Přesně tak zní „nabídka“ politických programů hlavních stran: Máš
chuť volit socialisty, slibujícím rozdat slabším sociálním vrstvám
peníze, které si stát vypůjčí? Musíš s tím také koupit „pokrokovou
vizi multikulturní společnosti“, jež je v programu někde na desátém
místě, stejně jako „povinné kvóty pro ženy“ ve vedoucích pozicích,
adopci dětí homosexuály, „boj proti globálnímu oteplování“ či „hlubší
integraci v Evropské unii“. Hlavním zájmem voliče tohoto typu jsou
samozřejmě peníze, jelikož prostě bude žít lépe, přestože na svou
představu „lépe“ si z jakýchkoli důvodů (třeba i objektivních a
nezaviněných) neumí, nemůže, nebo prostě ani nechce rychle vydělat. Něco
tak „nehmotného“ jako multi-kulti, homo-adopce, ženské kvóty,
oteplovací či integrační žvásty ho vůbec nezajímají. Koupí mrkev,
protože jinak se k pomerančům pro děti nedostane.

Husité znamenali pro náš stát a národ počátek katastrofy. Něco jako
regionální jaderná apokalypsa té doby. Zběsilá „lidová“ revolta
zmanipulovaných a potřeštěných Adamitů (a spol.) proti Římu měla temné
inspirace, které kvůli svým politickým ambicím zasel do skvěle
prosperující země Jan Hus.

Hus byl teologická nula, obratný opisovač a aplikátor Viklefových 33
rouhačských tezí ke svým politickým ambicím. Zakomplexovaný človíček z
malého města, milující především dobré jídlo (což způsobilo jeho
obezitu) a levnou popularitu (což ho přivedlo na hranici).

Nastupující totalita – kvalitativně nesrovnatelná a nesrovnatelně
nebezpečnější než ta, kterou jsme v listopadu 1989 domněle opustili –
má jen jinou tvář. Zatím si „dovnitř“ udržuje tu napohled „lidskou“.
Nemůže však svou pravou podstatu zamaskovat v „mateřském znaménku“
znaku každé bolševické totality – v propagandistickém mediálním
ovládání většinové společnosti. To je důvod, proč mluvíme o
mediokracii – i s vědomím, že ve skutečnosti nevládnou média, ale ti,
kteří je přes jejich oficiální vlastníky z hlubokého pozadí a
příšeří utajených „headquarters“ řídí: Zednářská Internacionála
v epoše po „konci dějin“, v podobě „ekumenické konvergence“
komunismu s kapitalismem.

Politika je konspirace ze své podstaty – a byla vždy. Politická spiknutí
procházejí dějinami člověka od počátku. A protože „čtěme Bibli, tam
to všechno je“, v mnoha příbězích nás o to „informuje“ už biblický
Starý zákon. A konspirace proti mystickému Tělu Božímu, katolické Církvi,
se stala hlavním bodem dlouhodobého plánu Iluminátů – ideových strůjců
revoluce – na ovládnutí světa. Plánu doložitelného důkazy a dokumenty.
Plánu, který Druhým vatikánským koncilem v šedesátých letech minulého
století vstoupil do své finální fáze.
