Dana Drábová: Pokud někdo podnikl po havárii ve Fukušimě let z Evropy do
Tokia, dostal dávku záření větší než za pobytu v Tokiu

ROZHOVOR Propagátorka jaderné energie Dana Drábová poskytla pro
ParlamentníListy.cz po čase rozhovor. Dlouholetá předsedkyně Státního
úřadu pro jadernou bezpečnost (již od roku 1999) uvádí, že nebezpečí
tzv. špinavé jaderné bomby je podle ní prakticky stejné, jako bylo v
minulém roce. Také transporty a další nakládání s nízkoradiačním
materiálem jsou pod pečlivým dohledem státu, stejně jako je nový sarkofág
v Černobylu na Ukrajině.

S přibývajícími bezpečnostními opatřeními v zahraničí, ale i u nás
mohou vznikat u veřejnosti určité obavy, zda „myslíme na všechno“. Je
to pravda?

Člověk pracující v rizikovém odvětví se nikdy nesmí nechat ukolébat
tím, že myslel na všechno. Úkol zní jinak: Neustále přemýšlet, na co
jsme mohli zapomenout, snažit se najít další a další možná slabá místa
a přijímat taková opatření, abychom je pokud možno eliminovali. Je však
třeba říci, že u rizik jaderných technologií se už teď pohybujeme v
extrémně nízkých pravděpodobnostech, že by událost, která nás doposud
nenapadla, mohla vést k ohrožení lidí.

V našem minulém rozhovoru jsme se zmínili o potenciálním nebezpečí, že
si Islámský stát či jiní teroristé mohou opatřit a použít tzv.
špinavou bombu. Je toto nebezpečí stále stejné, či se zvyšuje? Můžete
prosím pro nás laiky upřesnit, co je to vlastně „špinavá bomba“?

„Špinavá“ bomba je kombinace klasické výbušniny a velkého množství
do okolí výbuchem dobře rozptýlitelné radioaktivní látky. Nezabije více
lidí než klasická výbušnina, slouží především k vyvolání paniky a
paralýze normálního způsobu života, proto se její použití předpokládá
především v městské aglomeraci. Zatím nikde nebyla použita, na základě
poznatků po 11. září byla vytipována jako možná zbraň teroristů a
prezident Obama ji v roce 2010 označil za jednu z velkých hrozeb pro USA.
Riziko, že by se materiál pro výrobu špinavé bomby dostal do rukou
teroristů, se od našeho posledního rozhovoru nezměnilo.

Jsou zabezpečeny přechodná úložiště a transporty podle vás tak
komplexně, aby nedošlo ke krádeži či nehodě?

Jsou zabezpečeny tak, aby riziko nehody či zlovolného činu bylo velmi malé.
V případě nehody by se následky vždy omezily na velmi malou plochu v okolí
zdroje. Pro případ zamýšleného zlovolného činu jsou přijímána taková
opatření, aby bylo velmi komplikované se ke zdroji dostat, to samo od sebe
případné pachatele odrazuje. Získat zdroj musí prostě znamenat takové
úsilí, že se jim to nevyplatí. Tak je zabezpečení nastaveno.

Kolik se vlastně řádově vyskytuje v Evropě jaderných elektráren –
alespoň řádově?

V Evropě včetně Ruska a Ukrajiny je v provozu 185 jaderných reaktorů. V EU
pak 131 ve čtrnácti z 28 členských států.

Zelení a další odpůrci jaderné energie sice hovoří o „čisté energii“,
ale také o energii velmi drahé a nejvíce nebezpečné. Na druhé straně,
bojíme se jistě více toho, co až tak moc neznáme nebo tomu nerozumíme...

Jaderná energetika bezpochyby je rizikovým průmyslovým odvětvím. Není ale
zdaleka jediným a v energetickém sektoru není ani tím nejrizikovějším.
Katastrofy v uhelných dolech, protržené přehradní hráze nebo exploze plynu
si vyžádaly nesrovnatelně více obětí. Při výrobě megawatthodiny
elektrické energie z uhlí zemře o řád více lidí než při výrobě téže
megawatthodiny z energie jaderné – při započítání Číny o dva řády
víc. Stejně platí, že pokud někdo podnikl po havárii ve Fukušimě let z
Evropy do Tokia, dostal dávku záření v důsledku výškového letu větší
než za samotného pobytu v Tokiu.

V médiích proběhla série článků a reportáží o problému v Dukovanech.
Dá se toto lajdáctví v kontrole nazvat možným ohrožením státu a máte
nějaké informace, zda policie či zastupitelství „konají?“

Rozhodně nejde o ohrožení, tím méně státu. Policie šetří trestní
oznámení pro podvod a velké ekonomické ztráty v důsledku neplánovaných
odstávek.

Hovoří se o tom, že různé armády využívají na svých zbraních
materiály, které mohou zanechat stopy po radioaktivitě. Týká se to
především průraznosti raket apod. Vidíte v tom případné nebezpečí
kontaminace okolí použitím těchto zbraní či spíše technologie?

Jde o ochuzený uran, který se využívá kromě wolframu pro zvýšení
průraznosti podkaliberní munice. Ke kontaminaci v místě výbuchu dochází,
mnohem závažnější než ta radioaktivní je kontaminace chemická, uran je
totiž poměrně jedovatý.

Jistě jste zaznamenala případy zastřelených divokých prasat, která měla
velmi slabou, samozřejmě podhraniční radioaktivitu. Je to podle vás
pozůstatek Černobylu? Spekuluje se také právě o oblastech v Německu, kde
byly testovány výše uvedené zbraně...

Jednoznačně jde o pozůstatek černobylského spadu, také však o pozůstatek
spadu po testech jaderných zbraní v atmosféře, které vrcholily na začátku
šedesátých let minulého století.

Máme se, v době ne příliš stabilní situace na Ukrajině, opět obávat
Černobylu? Porušený reaktor, jak slýcháme z dostupných údajů, je pod
sarkofágem, ale ten prý doznává určité nestability nebo má snad i trhliny,
plánuje se oprava. Ale do elektrárny míří stále davy turistů. Nemůže to
být pro ně potenciální riziko... A v případě gradování vnitropolitické
situace také pro širší okolí nebo ostatní státy?

Nová ochranná obálka – sarkofág – pro havarovaný černobylský reaktor
je prakticky dokončena. I kdyby došlo k porušení té současné nebo i nové,
bude to mít důsledky, které se neprojeví jinde než v nejbližším okolí
elektrárny, zůstanou omezeny na „zakázanou“ zónu. Turisté by v takovém
případě prostě do elektrárny a jejího okolí nesměli.
