Cenzura pod vedením Langšádlové a Jandy. Proevropské elity prý tento
týden už úplně propadly hysterii, Petr Žantovský ji pro vás shrnul

TÝDEN V MÉDIÍCH Otevřená výzva českých zákonodárců k zavedení
cenzury je hlavním tématem pravidelného ohlédnutí Petra Žantovského za
tím nejdůležitějším, co v uplynulém týdnu v souvislosti se sdělovacími
prostředky zaznamenal. Vynechat nemohl ani výzvu hrstky senátorů zaměřenou
proti prezidentu Miloši Zemanovi, kterou Česká televize vydávala za počin
celé horní komory parlamentu. Připomíná to, že hosty ČT bývají vždy ti,
kteří přijedou na pozvání Knihovny Václava Havla nebo think-tanku
Evropské hodnoty.

Za nejdůležitější mediální sdělení týdne považuje Petr Žantovský
skutečnost, že čeští zákonodárci zcela otevřeně vyzvali k zavedení
cenzury. Stalo se tak na konferenci „Jak porazit kremelskou dezinformační
kampaň?“, kterou pod záštitou poslankyně TOP 09 Heleny Langšádlové
zorganizovaly v Poslanecké sněmovně Evropské hodnoty v čele se zástupcem
ředitele tohoto think-tanku Jakubem Jandou, jenž se předtím, než se pustil
do srdnatého hájení „evropských hodnot“, věnoval natáčení
pornofilmů pro homosexuály. „Ta výzva k zavedení cenzury zazněla z více
stran, ať už to byl pan Gabal z KDU-ČSL nebo paní Langšádlová z TOP 09. A
musím říct, že to zdaleka není první a určitě ani ne poslední pokus,“
uvádí pro ParlamentníListy.cz mediální analytik Petr Žantovský.

Koneckonců cenzurovat lze různými způsoby, nejen přes takzvané proruské
obsahy, jak by rádi účastníci této konference. „Už ten jejich záměr je
sám o sobě velice diskutabilní, protože kdo posoudí, co je proruský,
neproruský nebo protiruský obsah. To posoudí asi zase jen paní
Langšádlová. Zřejmě si chystá budoucí působiště, až jí skončí
volební období v Poslanecké sněmovně. Její strana se pomalu řítí do
propasti nevolitelnosti, tak se patrně chce stát ředitelkou budoucího
hlavního Úřadu pro tisk a informace, jako byl FÚTI, teď by to byl ČÚTI,
Český úřad pro tisk a informace, v šedesátých letech Hlavní správa
tiskového dozoru. Tak tomu se velmi blížíme. Musím říct, že ten Úřad
pro dozor nad informacemi bude určitě velmi moudře veden, protože když
sleduji vyjádření paní Langšádlové k různým expertním věcem, mám
pocit, že nás vede moudrá dáma,“ poznamenává mediální odborník.

Europeistický neomarxismus je úplně na konci s dechem

Obzvlášť její větu, že „Evropská unie byla po válce založena
moudrými pány, aby zabránili dalším válečným konfliktům“, považuje
za velmi zajímavé sdělení. „Já bych doporučil paní poslankyni, aby si
laskavě trošku přečetla moderní historii a zamyslela se nad tím, co to
bylo Společenství uhlí a oceli, jaký byl opravdový průběh evropské
integrace, co to bylo Evropské hospodářské společenství, potom Evropská
společenství. Pravda, to všechno bylo po válce, ale z vyjádření ‚po
válce‘ si člověk vybaví tak roky 1945, 1948, 1949, 1950, ale my se bavíme
o docela jiných letech. Proto by bylo dobré, kdyby si paní Langšádlová
doplnila alespoň základní vzdělání, protože tohle se učí v deváté
třídě základní školy nebo v občanské nauce či v dějepise na
středních školách, když už nás chce poučovat o tom, jak máme vidět a
reflektovat svět okolo sebe, aby alespoň měla správné informace,“ myslí
si Petr Žantovský.

Místopředsedkyně TOP 09 ho rovněž „potěšila“ větou, že propaganda
– míněno protievropská – míří na zpochybnění Evropské unie, „o
kterou je opřena naše prosperita a bezpečnost“, což od ní už slyšel
mnohokrát. „To je taková mantra, která mi připomíná hesla sedmdesátých
a osmdesátých let, kde ovšem místo EU byly RVHP nebo Varšavská smlouva,
které byly též ‚pilíři naší prosperity a bezpečnosti‘. Tehdy se
neříkalo prosperita, ale národní bohatství či bohatství lidu a podobně,
ale znamenalo to totéž. To jsou tak nebezpečné vyprázdněné fráze, které
ukazují jenom to, že jako komunismus na konci osmdesátých let i tenhle
europeistický neomarxismus je v podstatě úplně na konci s dechem. Jsou to
poslední výkřiky toho, jak se snaží udržet u vesla. Je to taková
zvláštní paralela,“ upozorňuje mediální analytik.

Bruselský socialismus, stejně jako ten osmdesátých let, změnu nepřipustí

V té souvislosti zmiňuje francouzsko-polský film Danton s Gérardem Depardieu
v hlavní roli, který ve čtvrtek odvysílala ČT art. „Člověk si nad
historií Velké francouzské revoluce uvědomuje, jak se stále opakují
tytéž fatální chyby. Francouzská revoluce dala moc do rukou Robespierrovi,
který poté rozpoutal docela slušný masakr mezi svými ještě nedávnými
spolupracovníky a posléze se stal jednou z historicky dominantních obětí
tohoto masakru. Totéž se vlastně přihodilo některým vůdčím komunistům
v Sovětském svazu ve třicátých letech, potom v padesátých letech v
ostatních státech východního sektoru. Vzpomeňme na Slánského, jenž
přece zahájil procesy a později se stal jednou z jejich nejvyšších obětí.
Je to stále totéž,“ připomíná Petr Žantovský.

A totalitní režim, protože Evropská unie už není nic jiného, cítí, že
je v koncích. „A myslí si, že zachrání sebe sama tím, že přitvrdí
třídní boj, že přitvrdí zostření a prohloubení třídního boje. To je
přece hloupost. Žádné zostření třídního boje nevede k záchraně
systému, který potřebuje třídní boj a boj s nepřáteli, takový režim je
odsouzen k zániku. Kdyby ten režim chtěl přežít, tak by měl udělat něco
úplně jiného. Zamyslet se nad svou podstatou a nad svou praxí a začít
reformovat svoji praxi, odřezávat činnosti a aktivity, které jsou nesmyslné
a způsobují faktory zániku. Jenže to by nemohl být ten dnešní bruselský
socialismus, který toto nepřipustí, stejně jako to nepřipustil socialismus
osmdesátých let. Jeho představitelé žijí v tom, že mají pravdu, že
dělají všechno dobře, a pokud to někdo nechápe, je to jeho chyba,“
míní mediální odborník.

Volání po nepolitické politice, při níž nezáleží na volebních
úspěších stran

Dnes nás tedy paní Langšádlová a spol. přesvědčují o tom, že Evropská
unie dělá všechno dobře. „Zatímco my ostatní, kteří to nechápeme, i
když nás je podle průzkumů osmdesát procent, jsme ti hloupí, ti, kteří
přilévají olej do ohně a prohlubují propast mezi tou ‚zlatou‘ Evropskou
unií, o niž se ‚opírá naše prosperita a bezpečnost‘. To jsou všechno
na první pohled banální fráze, které známe velmi silně z nedávných
dějin. Nebezpečné je na tom to, že je zapotřebí na to svolávat a ještě
navíc k tomu v parlamentu a podobných důležitých prostorách takové akce,
jakou byla ta, kterou pořádaly Evropské hodnoty. To je ten think-tank, o
kterém jsme se bavili už mnohokrát. A dobře víme, že jeho vazba na Josefa
Zieleniece, Petra Koláře a tento druh lidí je velmi silná, a je tedy zjevné,
o co usiluje,“ říká pro ParlamentníListy.cz Petr Žantovský.

Usiluje totiž o nahrazení současné zvolené demokratické garnitury v
České republice nějakou sebou prosazenou elitou, která se nebude muset
zodpovídat voličům. „Koneckonců svědčí o tom i věta pana poslance
Gabala, který s jakousi sebeobnažující upřímností prohlásil, že Václav
Havel jako prezident nastavil tak vysoký standard globální a státnické
politiky, že přiblížení se k tomuto standardu je nesmírně obtížné. To
je ta ‚stará dobrá‘ nepolitická politika Václava Havla, která
nespočívá na volebních úspěších té či oné strany, ale na elitním
postavení toho či onoho jednotlivce nebo skupiny. Je to v podstatě oligarchie
bez oligarchů, monarchie bez monarchy, možná s monarchou. Podívejte, co se
děje v Turecku. Erdogan sice zvítězil ve volbách svobodně, ale všechno
jeho činění dává na vědomí, že se vidí v pozici monarchy, a mnoho
svých kroků přizpůsobuje tomu, aby si ho lidé začali trošku identifikovat
s tím osmanským pašou,“ poukazuje mediální analytik.

Slovo cenzura nepoužili, ale o ní celá ta jejich konference byla

Úplně stejně se podle něj choval, i když v českých, nikoli v tureckých
dimenzích, Václav Havel. „A úplně stejné kroky bychom mohli očekávat od
lidí, kteří se k němu hlásí a chtějí jít v jeho stopách. Čili to je
jedno nebezpečí, že se nám tady dává najevo, že kdo není s námi, je
proti nám, a že náš cíl a naše ikona jsou v Bruselu. A kdo je proti
Bruselu, je proti lidu, abych tak řekl. No a s tím související a na to
navazující krok je to, že ten, kdo je proti nám, bude zakázán. Nejprve
bude studován, jak pravil pan Janda, že bude potřeba studovat weby, na nichž
se objevují jiné názory než ty jeho a jeho lidí, a posléze je zapotřebí,
jak nás ujišťoval i pan Gabal, tyhle názory redukovat, nepřipouštět,
dostat z veřejného prostoru, v podstatě cenzurovat. I když to slovo nikdo z
nich nepoužil, tak o tomto slově to celé je,“ tvrdí Petr Žantovský.

To považuje za velmi nebezpečnou tendenci, která se stává oficiální
tóninou už proto, že se tato akce odehrávala v prostorách Poslanecké
sněmovny. „To, jak přemýšlejí, je zjevné z výroku pana Schwarzenberga,
jenž reagoval na proruského aktivistu Alexandra Barabanova, který žije v
Kyjevě. Ten upozornil, že na Majdanu a při podobných událostech velmi
silně rezonovala tradice fašistického hnutí Stepana Bandery a že tam byly
všude červenočerné banderovské vlajky. Pan Schwarzenberg na to pravil: ‚Těch
červenočerných vlajek tam několik bylo, to je pravda, ale když je na
demonstraci zhruba pět set tisíc lidí, tak asi nějaké procento v tom jsou
magoři, volové a extremisté, při spontánní akci se něco takového vždy
stane‘,“ cituje mediální odborník čestného předsedu TOP 09.

Elity měří dvojím metrem, což je pro totalitní režimy příznačné

Do souvislosti s tím dává nález Úřadu městské části Praha 1 o tom,
jestli se nesením maket šibenic na demonstraci proti migraci dotyční
dopustili úmyslného narušení občanského soužití hrubým jednáním nebo
měli spáchat přestupek, přičemž došel k závěru, že nespáchali. „Avšak
veškerá mediální a politická elita vedená panem Schwarzenbergem a paní
Langšádlovou se mohla uřečnit o tom, jak je to strašidelné, že tam
nějací ti ‚magoři, volové či extremisté‘ nesou makety šibenic.
Přitom je to úplně jedno, jednání ‚magora, vola či extremisty‘ pod
vlajkou Bandery nebo pod maketou šibenice nejsou vypovídající důležité
hlasy o směřování společnosti. Ale postoj té elity reprezentovaný těmi
Schwarzenbergy je dvojaký, měří dvojím metrem, což je příznačné pro
totalitní režimy, které své prohřešky přecházejí s úsměvem a se
zlehčením a na těch druhých nenechají nit suchou. Neblížíme se do
totality, ale že už jsme v ní až po krk,“ myslí si proto Petr Žantovský.

Tyto trendy, které mají celkem jasné vymezení, také mají jasně
definovaného nepřítele. „Ten hlavní nepřítel je Putin, protože to je
hlavní nepřítel Washingtonu, a jelikož oni reprezentují washingtonské
názory, tak jejich hlavní cíl je jasný. A protože na hlavní cíl se
útočí přes nějaké prostřední cíle, tak prostředním cílem v našem
prostředí je pan prezident Zeman. Tak čtu čtvrteční vyjádření několika
senátorů na téma, aby byl pan prezident zdrženlivější ve svých
vyjádřeních a ‚nepoškozoval Českou republiku‘. To přece také není
náhodné, že právě v těchto dnech a právě v této situaci a v této
souvislosti vystupují exponenti tohoto názoru s takovým usnesením. Bizarní
samozřejmě je, když Česká televize v Událostech, komentářích nechá v
tzv. crawlech, neboli krátkých zprávách běžících na liště v dolní
části obrazovky, běžet text, který zní ‚Senát vyzval Zemana‘,“
poznamenává mediální analytik.

Česká televize manipuluje s divákem, když nesdělí, že šlo o pětinu
senátu

Tak to totiž vypadalo, jako by zasedla horní komora Parlamentu a svou
důstojnou většinou vyzvala prezidenta k něčemu. „Jenže ono z těch 81
senátorů bylo diskusi přítomno jen 35 a z těch 35 bylo pro tuto výzvu
pouze 18. Těch 18 z 81 je nějakých dvacet procent, takže by bylo dobré
vědět, že to je názor jen těch dvaceti procent. Osmdesát procent buď
hlasovalo proti, nebo se zdrželo, nebo tam vůbec nebylo. Je pikantní
poslouchat tyhle aktivistické senátory, jak lamentují nad tím, jak je
možné, že někteří sociálnědemokratičtí nebo dokonce ódéesáčtí
senátoři se nezúčastnili téhle akce a nepodpořili ji. Přitom to je pláč
na špatném hrobě, protože to jsou akce, které nesměřují k posílení
demokracie, ale k jejímu oslabení,“ domnívá se Petr Žantovský.

Z těch čísel je podle něj zřejmé, že jde o vnitřní – komunistickou
terminologii – kontrarevoluci. „Protože to je další z mnoha a mnoha
drobných pokusů o převrat podmínek v téhle společnosti. A jestliže to
udělá dvacet procent senátorů, tak to je reprezentace dvaceti procent.
Nevím, jestli byli konformní s názory svých voličů, a docela by mě
zajímalo, zda se senátoři ve svých obvodech ptali voličů, jestli jsou
též názoru, že prezident škodí a měl by být zdrženlivější. Myslím
si, že to nikdo z nich s nimi nekonzultoval, že si jen dělají svoji vlastní
politiku. A hrozné je, že Česká televize to podtrhává způsobem, který
jsem uvedl, tedy normálně manipuluje divákem a neustále mu dává na
vědomí, jako by senát jako celek vyzval prezidenta k něčemu, a ne že to
byla nějaká jeho pětina,“ konstatuje mediální odborník.

Znovu se využila obvyklá taktika s hostem bez oponenta

S tím souvisí už mnohokrát opakované tvrzení, že si Česká televize zve
do vysílání pouze lidi, kteří vyjadřují názory konformní právě s
názorem vládnoucím v České televizi. „Kdysi říkal právě pan
Schwarzenberg, že Česká televize patří těm, kdo v ní pracují. To říkal
v souvislosti s televizní krizí, ale ono to platí stále. Například v
pondělí byl v Událostech, komentářích hostem Jevhen Fedčenko, jenž byl
představen jako profesor žurnalistiky z Kyjeva. Tématem byla tzv. ruská
propaganda a informační válka a pan Fedčenko samozřejmě neměl oponenta.
Neseděl proti němu člověk, který by vyjadřoval jiné názory. Zato on
pronášel třeskuté, cituji: ‚Válka na Ukrajině je důsledkem mediální
propagandy.‘ No to je přece nesmysl, protože mediální propaganda je
průvodním jevem každé války, tedy i té ukrajinské,“ vysvětluje Petr
Žantovský.

V žádném případě ale nelze tvrdit, že válka na Ukrajině je důsledkem
mediální propagandy. „Je důsledkem snah západních společenství,
zejména NATO, vtáhnout Ukrajinu do svého mocenského regionu, a oslabit tím
ze Západu to stále suverénnější Rusko reprezentované Putinem, který má
nebývalou důvěru Rusů. Je to zase jako s tím komunismem. Čím více se
tlačí na pilu, tím méně se tomu důvěřuje. Čím více budou Američané,
NATO a podobné organizace tlačit na tuto geopolitickou pilu, tím více budou
vyvolávat v normálně myslících lidech pochybnosti o své motivaci. A
posílat do mediálního boje lidi, jako je pan Fedčenko, kteří říkají
tyhle nesmysly, tak to je fatální chyba, protože u těch osmdesáti procent
lidí, kteří jsou jiného názoru nebo o věcech přemýšlejí a nepapají je
zatepla jen tak, jak jim je propagandisté předloží, to samozřejmě vyvolá
právě opačnou reakci,“ ví mediální analytik.

Půvabná vlastní branka polského filozofa při hodnocení dění na Ukrajině

Všiml si přitom, jak se kruhy uzavírají. „Pan moderátor Takáč nejenže
neoponoval těm nesmyslům, co říkal pan Fedčenko, ale až při rozloučení
s ním nám sdělil, že pan Fedčenko je u nás hostem – koho myslíte? –
no Evropských hodnot, jak jinak. Tak k tomu už není skoro co dodat. Nu a
čtvrteční Události, komentáře přinesly opět tentýž problém. Bez
protidiskutéra ovládl vysílání jakýsi pan Pawel Rojek, zřejmě polský
politolog, bylo u něj uvedeno, že je filozof, ale nic filozofického z něho
nevypadlo, slyšel jsem pouze politický komentář, který byl chvílemi k
zamyšlení, chvílemi ne, byla to více či méně sofistikovaná propaganda. A
z toho mě zaujala jedna věta pana Rojeka, cituji: ‚To, co se děje na
Ukrajině, je pokus otestovat, kde jsou hranice ruského imperialismu‘. To je
velmi zvláštní věta, protože to nevíte, jak byla míněna,“ podotýká
pro ParlamentníListy.cz Petr Žantovský.

Čí pokus to tak mohl být? Byl to pokus premiéra Jaceňuka, nebo pokus
prezidenta Obamy, nebo prezidenta Putina, který bude testovat hranice svého
vlastního imperialismu? „Nebo co to je za větu? Pan Rojek nám ji
nevysvětlil, ale sama o sobě je nesmysl, protože to, co se děje na Ukrajině,
je důsledkem úplně jiného procesu, který jsem před chvílí popsal. A
rozhodně pokud má někdo zájem na tom testovat, kde jsou hranice tzv.
ruského imperialismu, tak to jsou Spojené státy, rozhodně ne Putin. Takže
pan Rojek nás chtěl přesvědčit o tom, že Rusko je tím, kdo to zavinil,
ale v podstatě si sám vstřelil docela půvabnou vlastní branku,“
upozorňuje mediální odborník.

Už nepřekvapí, že host ČT je v Praze na pozvání Knihovny Václava Havla

Jeho pozornosti nemohlo ujít ani to, že Pawel Rojek během rozhovoru
prezentoval vydání českého překladu své knihy „Rusko: prokletí impéria“,
několikrát tu knihu ukázal na kameru a dvakrát se o ní hovořilo. „Takže
to byla taková zajímavá píárová akce České televize. Mě by zajímalo,
kolik za ni Česká televize inkasovala, ať už to byly product placement,
reklama, sponzorský vzkaz nebo co to bylo. Každopádně by to mělo mít
nějaké ekonomické vyčíslení. Myslím, že žádné nemá, že to je jenom
aktivismus těch novinářů. A zase nám pan moderátor sdělil, že pan Rojek
je v Praze – a teď pozor – na pozvání Knihovny Václava Havla. Tak jsme
zase zpátky v kruhu. Stále se to točí kolem stejných jmen a institucí, a
to pochopitelně není náhoda,“ nepochybuje Petr Žantovský.

Na závěr si nechal krátkou poznámku, která se týká tématu zavedení
branné výchovy do škol. „Ve čtvrtek ji v devadesátce ČT24 obhajoval
poslanec za hnutí ANO Bohuslav Chalupa, proti němuž vystoupila paní
Langšádlová. Je to úžasně půvabné. Kdyby se sněmovna a senát zúžily
na dvacet procent vybraných person, tak by České televizi vystačily. Nebylo
by třeba zvát nikoho jiného než Langšádlovou, Gabala, stále stejný tým
lidí, který by se tam promenoval. Tu a tam Koláře nebo někoho mimo
Poslaneckou sněmovnu, a oni by nám to všechno vysvětlili. Nu a
Langšádlová o té branné výchově říkala, že ten předmět není třeba.
No pochopitelně že to říkala, když je navrhovatelem poslanec za hnutí ANO
a TOP 09 a ANO nejsou z jedné vesnice. Jsem moc zvědav, až budou uzavírat na
nějaké důležité radnici, třeba v Praze, koaliční smlouvu, jak to budou
pan Kalousek a paní Langšádlová vysvětlovat,“ přiznává mediální
analytik.

Nic dobrého mladé nečeká za rozhodování Schwarzenberga a Langšádlové

Velmi by ho ale zajímalo, co by místopředsedkyně TOP 09 Helena
Langšádlová k návrhu tohoto zákona o zavedení branné výchovy do škol
říkala, kdyby ho předložil poslanec z její strany nebo i z ODS, která je
TOP 09 asi názorově nejblíž. „Docela bych vsadil boty, že paní
Langšádlová by byla velice aktivní bojovnicí za prosazení zavedení
branné výchovy do škol. Protože to je osoba, která prosazuje výhradně ty
zájmy a názory, jež jsou v souladu s nějakou politickou směrnicí její
strany a názorového proudu, z něhož vychází. Jinak jsem od ní ještě
neslyšel nějakou samostatnou individuální a objevnou myšlenku. Možná že
mě ale někdy překvapí,“ doufá Petr Žantovský.

Sám má na zavedení branné výchovy do škol velmi jednoznačný názor. „Samozřejmě
že je nezbytná, protože pokud někdo má děti ve věku, jichž se to týká,
ví velmi dobře, že ty děti jsou zcela nepřipraveny na realitu. A i když
mají sebelepší zázemí v rodině, dozvídají se věci po pravdě, nejsou
pod jednoznačným vlivem jednostranné propagandy, tak stejně nejsou
připraveny na realitu. A ta branná výchova, může se jmenovat jinak, to je
jedno, třeba obranná výchova, to je fuk, by měla být taková nadstavba nad
občanskou výchovou, měla by je připravit na to, co je v životě čeká. A
že je asi nečeká nic pěkného, zejména když o tom budou rozhodovat lidé
jako pan Schwarzenberg a paní Langšádlová,“ uzavírá mediální odborník
své hodnocení uplynulého týdne.
