Žantovský vydává velmi citlivou knihu. Tématem je špionáž, stejně jako
Moskva s Bruselem

Co by se stalo, kdyby neshody mezi EU a Ruskem přerostly v opravdovou studenou
válku? Co by se stalo, kdyby se české podniky ocitly bez energie a české
domácnosti bez tepla? Co by se stalo pak, kdyby opravdu začalo mrznout? To
vše se dozvíte v thrilleru Ochlazení z pera Michaela Žantovského, který
vychází v rámci Velkého knižního čtvrtka. Vydává nakladatelství
Prostor.

Poprvé vyšel román Ochlazení pod pseudonymem Daniel Wolf. „Když jsem psal
v letech 2007–2008 tuto knihu, působil jsem jako velvyslanec v české
zahraniční službě. Nechtěl jsem se ani omezovat v tom, co si myslím a
píšu o situaci v některých zemích a o jejich vůdcích, ať už
smyšlených či skutečných, ani přenášet odpovědnost za výplody mých
úvah a mé fantazie na stát a vládu, kterým jsem sloužil. Jediným
řešením kromě sešrotování rukopisu bylo vydat knihu pod pseudonymem,“
vysvětluje dnes jeho skutečný autor Michael Žantovský, „Jméno jsem si s
mírnou korekcí vypůjčil od Daniela Volfa, nadaného českého diplomata a
mého spolupracovníka z našeho zastupitelského úřadu v Tel Avivu.“

Tématem Ochlazení je přerušení ruských dodávek plynu a ropy do Evropy.

Po protivládních demonstracích v Bělorusku, při nichž tekla krev, se moci
chopí opozice. Její vůdce prohlašuje, že do pěti let vstoupí Bělorusko
do Evropské unie a do deseti let do NATO. Tuhle hrozbu si nenechá Rusko líbit
a „kontrarevoluci“ včetně lidských práv vojensky v Bělorusku potlačí.
NATO reaguje vysláním stíhaček do Pobaltí. Moskva z „technických
důvodů“ uzavře plynovody a ropovody do Evropy. Hospodářství evropských
států se hroutí, a když přijde tuhá zima, Evropané mrznou a nikdo neví,
jak přimět Kreml k otevření kohoutů…

Dva týdny po prvním vydání Ochlazení v prosinci 2008 došlo k vývoji,
který Žantovský alias Wolf předpovídal. 1. ledna 2009 zastavilo Rusko
dodávky plynu na Ukrajinu, což vedlo k první globální krizi energetické
bezpečnosti. K událostem, jež nápadně připomínají potlačení občanské
nespokojenosti v románovém Minsku, došlo, i když naštěstí s odlišným
výsledkem, před dvěma lety na Ukrajině. Vztah Evropy a Ruska nadále
zůstává jedním z neuralgických bodů světové bezpečnosti. Stejně
výrazné jsou i hodnotové rozdíly mezi evropskou liberální demokracií a
„řízenou“ demokracií putinovského Ruska.

Hrdinou a současně vypravěčem Ochlazení je český vyzvědač Josef K.,
působící pod krytím kulturního atašé na českém velvyslanectví v Minsku,
kde je posléze zatčen a eskortován za hranice. Paralela s Kafkovým románem
Proměna je zřejmá. Agentova pouť pokračuje z Běloruska obloukem přes
Čechy (Zámek), Ameriku a Izrael (Amerika) a končí v Rusku (Proces). Odkaz na
dílo Franze Kafky má své opodstatnění. Svět kafkovských hrdinů není
úplně odlišný: nejistota je součástí nejen jejich okolí, ale i jejich
vnitřního ustrojení. V prostředí současných zpravodajců, bývalých
operativců ministerstva vnitra a spolupracovníků KGB z doby normalizace či
samotných agentů KGB si vypravěč nemůže být ničím jistý, je neustále
v ohrožení života. Musí jednat rozhodně, odhadovat přesně situaci a
pečlivě promýšlet každý další krok. Současně však žije v
přízračném světě zrcadel, v němž nikdo nedůvěřuje nikomu, ba ani
sobě samému, jak káže zásada zpravodajské práce. Zde Žantovský
výtečně zúročil své znalosti světa špionáže a někdejší
příslušnost k disentu.
