Prezidentští kandidáti před studenty v Plzni: Hannigovi se smáli kvůli
Havlovi, Drahoš s Topolánkem se předháněli, kdo víc naloží Zemanovi. Ale
největší úspěch měl Horáček...

Polibek smrti absolutně studenty neoblíbeného Petra Hanniga Jiřímu Hynkovi.
Spor o legitimitu humanitárního bombardování Srbska. I to se přihodilo na
besedě s prezidentskými kandidáty, kterou uspořádala Západočeská
univerzita v Plzni. Zajímavostí však bylo přehršle – montovny nejsou tak
špatné, Topolánek žádající o azyl slovenského prezidenta Kisku či „viceprezident“
Jiří Ovčáček. Totální prohra Miloše Zemana, co do úspěšnosti a
oblíbenosti. Z nesmírně obsáhlé a dlouhé besedy vybíráme pro čtenáře
ParlamentníchListů.cz to nejzajímavější a nejkontroverznější.

Takový zájem o besedu málokdo čekal. Několik set studentů se do
přednáškového sálu ani nemohlo dostat. V režii děkana politologie
Přemysla Rosůlka se pak rozehrál soubor někdy mlčících, jindy plamenně
hovořících kandidátů.

Mirek Topolánek chce, „aby na Hradě seděl silný energický prezident,
který nás vrátí na pomalu opuštěnou trajektorii polistopadového vývoje,
kterou opouštíme, jak mentálně, ekonomicky, tak částečně i politicky…
Už při jmenování premiéra vidíme, co se všechno dá udělat s Ústavou.
Dnes pan prezident Zeman spíše situace velmi kreativně zneužívá, než aby
se choval jako prezident Steinmayer v Německu. Kdyby se německá politická
scéna chovala jako u nás, Angela Merkel vyhlásí, že s ní nikdo nechce
jednat, udělá „menšinovku“ a nechá se tiše podporovat AfD a Linke,“
uvedl srovnání bývalý premiér.

Jiří Drahoš si také „přisolil“ na účet hlavy státu: „Prezident
nám nyní předvádí, co by předvádět neměl. Svoje kompetence by měl
využívat bez tvůrčího upravování Ústavy. Měl by debatovat o vizích,
které nám zoufale chybí.“ Následně Petr Hannig pochválil zemi galského
kohouta slovy: „Poloprezidentský systém ve Francii teď nastolil stabilitu.“

Jiří Hynek se přítomným svěřil, že jeho první prezidentská
zahraniční cesta by vedla do Bruselu za „panem Junckerem a jasně bych mu
sdělil, že na Hradě je prezident, který se nebude ohýbat, a že Junker
není vládce Evropského domu, ale správce, a tak se nechová.“

Michal Horáček by pověřil sestavením vlády vítěze voleb, ale „hned
bych mu řekl – buď se ti to povede, nebo selžeš. Sorry jako“, glosoval
Andreje Babiše za smíchu studentů úspěšný hudebník. „Pak bych
nepřipustil vládu bez důvěry.“

Zeman v permanentním ofsajdu

Pavel Fischer si položil otázku, co je hlavním zájmem ČR? „Abych byl jako
prezident znovu zvolen? Ne. Velmi mne dráždí styl, kterým Miloš Zeman
přistupuje k právnímu státu, k právu a k Ústavě. On je tak často za
hranou, že bychom řekli, že je pořád v ofsajdu. Velmi mně vadí způsob,
jakým se obklopil profesionály, o kterých říkal, jací to budou
profesionálové, ale ti se jako profesionálové nechovají. Ti, co okolo něj
dnes jsou, z hlediska úřednických kvalit nenaplňují to, jak má vypadat
úředník. Z hlediska kvalifikace, chování. Není možné, aby úředník
psal o firmě, o které jen slyšel, doporučující dopis do země X a tam se
za ni přimlouval. To je za hranou všech parametrů, které si můžeme jen
představit,“ ťal do živého bývalý vysoký státní úředník. „Není
možné, aby se prezident obklopoval lidmi, kteří nejsou bezpečnostně
prověřeni. Má tam lidi, kteří pracují bez smlouvy, má tam lidi, kteří
pracují pro cizí mocnosti.“

Horáček pak na otázku moderátora, zda by nechal amnestii či milosti, mj.
řekl, že „Klausova a Nečasova amnestie byla jednou z největších
polistopadových pohrom. Definitivně podlomila víru mnoha lidí v to, že jsou
stejná pravidla pro všechny.

Ke svému případnému prezidentskému angažmá Vratislav Kulhánek podtrhl:
„Jezdil bych po fabrikách, uvědomil bych si, že tato země není montovna,
ale montování není žádná špatná činnost, protože auto je také
smontované, dokonce stroje, které se v Plzni dělají, jsou také montované,“
vyškolil přítomné bývalý šéf automobilky Škoda.

Na tapetě Ovčáček

Co by vytkli prezidentskému mluvčímu, nebo jaký by podle prezidentských
kandidátů měl být takový člen týmu? Jiří Hynek sarkasticky dodal: „Zvažoval
jsem ponechat tam pana Ovčáčka. Požádám jej, aby našel ten článek o
Peroutkovi. A našel bych si takového mluvčího, který by mi připravil
omluvu Peroutkově rodině.“ Petr Hannig na to: „Jako prezident bych
požadoval na tiskovém mluvčím, aby projevoval moje názory, a nikoliv jeho.
Měla by to být žena, takový typ jako Marcela Augustová z televize,“ uvedl
nekonformní kandidát. A rozsekl to Mirek Topolánek za smíchu a potlesku
přítomných : „Já si myslím, že se zásadním způsobem mýlíte v tom,
že si myslíte, že Jiří Ovčáček je tiskový mluvčí. On takovým
poloústavním způsobem hraje roli prvního viceprezidenta ČR.“

Marek Hilšer dal k lepšímu údajnou historku z návštěvy hlavy státu v
Číně: „Když prezident Zeman byl velmi unaven, tak přiskočil Jiří
Ovčáček a začal vykládat – ‚no, víte, pan prezident chtěl říci to a
to; a delegace se zvedla a odešla.“ Tiskový mluvčí by neměl být druhým
já prezidenta.

Poté měli všichni kandidáti ohodnotit jako ve škole naše bývalé české
prezidenty. Nejhorší sklidil předpokládaně Zeman. Petr Hannig to také „tvrdě
sečetl“ Václavu Havlovi: „1990–1992 jednička, 1999 pětka za
humanitární bombardování.“ Hilšer: „Miloš Zeman beznadějná
nedostatečná.“ A Topolánek (pro mnohé poněkud „mimo mísu“) za
smíchu a potlesku auditoria: „Jednička je Kalousek!“

S humanitárním bombardováním to však Petr Hanning přehnal. Mladý muž mu
to v diskusi nedaroval: „Vy kritizujete Václava Havla za humanitární
bombardování Srbska, tak by mne zajímalo, jak byste se postavil k tomu, když
v Kosovu umírali nevinní lidé,“ vmetl mu opovržlivě do tváře. „Nevinní
lidé umírali na obou stranách fronty. Nevím, proč by měli umírat nevinní
civilisté,“ zdůraznil za nesouhlasného šumu publika. „V Srbsku. To
bombardování bylo z velké výšky,“ pokračoval a opět jej přehlušil
smích mladých studentů, „…nemohlo být cíleně zaměřeno na vojenské
objekty,“ i zde jej doprovodil hluk, smích a nesouhlasné projevy.

Když má slovo „Pepin“

Topolánek ve vztahu k EU uvedl, že se pokusí vysvětlovat lidem v Bruselu,
„co se musí reformovat, aby byla ještě udržitelná. Když existuje
doložených 500 000 případů ženské obřízky, ve Španělsku 1200 mešit a
800 totálně bez kontroly, v no-go zónách právo šaría, to by nás mělo
minimálně varovat. Zatím to pro nás není problém, ale může být. Jsem
proti Czexitu, proti euro,“ dodal hrdě a pak zase rozesmál sál: „Pokud
bude Andrej Babiš premiér s tichou podporou StB a KSČM, moje první
prezidentská cesta povede na Slovensko, vezmu si větší kufr a požádám
Andreje Kisku o azyl.“

Mirek Topolánek se posléze přiznal: „Jsem trochu nahluchlý, s tou
hlučností mi říkají strýc Pepin,“ zdatně rozesmál přítomné jako
jeden z mála představujících se kandidátů. „A dávám si na to pozor.
Pokud pokládáte sílu a energii za negativní vlastnosti, tak já si myslím,
že potřebujeme člověka, který je má. Taky vím, co to znamená, když
dostanete auto s majáčkem, a co vás stojí sil, abyste zůstali normální.
Jste pod určitým poklopem, všechny informace se k vám dostávají. Člověk
není v tom smyslu úplně normální a pak musí jezdit za těmi lidmi, aby tu
normálnost zasáhl. To není normální pozice a musíte z toho poklopu ven.
Moje kompetence je, že vím, co mám dělat,“ vysvětlil studentské
omladině.

Pro radost „kavárníkům“

„Co považujete v poslední době za největší přešlap Miloše Zemana?“
Zeptala se dívenka. Profesor Drahoš neměl slitování: „Těch přešlapů
by bylo určitě spousta. To, jak se náš prezident učí jezdit do Číny, jak
má vypadat demokratická společnost, to považuji ne za bonmot, to by byl
hloupý bonmot, ale za přešlap. Těch přešlapů by bylo více. Jak táhne
Českou republiku na Východ,“ dodal odpudivě.

Ještě silnější rétoriku měl Topolánek: „Jeho výsostné prezidentské
kompetence ukazuje chování po letošních volbách. To není jen přešlap,
ale to ohrožuje náš polistopadový vývoj.“

„Vyrovnávání, orientace ČR na všechny světové strany, v tom bych
pokračoval,“ tak trochu pochválil za minimálního potlesku stávajícího
prezidenta Hannig. A jakého kandidáta by podpořil? „Budu odvážný a
řeknu jméno Jiřího Hynka. Protože má podobné názory jako já,“ a
mladí spustili hurónský smích, „a nemá přešlapy jako Miloš Zeman.“
„Nevím, jestli to není polibek smrti,“ glosoval to moderátor akce, docent
politologie Západočeské univerzity Přemysl Rosůlek za smíchu a
bouřlivého potlesku.

„Polibek smrti pražské nebo plzeňské kavárně je vítězství úplně
všude jinde,“ reagoval tvrdě Hannig za mračení se mládeže. A co Jiří
Hynek? „Já vám tedy, pane Hannigu, pěkně děkuji. Ale vážím si toho,
opravdu. Bylo to opravdu velmi odvážné.“

Topolánek poznamenal, že „pokud tedy tam v druhém kole vůbec bude Miloš
Zeman, tak se mi líbí Hilšer, ale upřednostňuji Fischera“.

A zase to Rusko číhá

„Do jaké míry jsou manipulované volby v ČR z Ruska?“ ptal se další
mladík. Fischer na to: „Pokud mluvíme o kampani před volbami, tak to bych
strach skutečně měl. Slyšeli jsme o tom v německých, francouzských
volbách, v Katalánsku, při referendu o brexitu. Je skutečně úkol, abychom
uchovali svobodnou diskusi před svobodnými volbami bez toxických vlivů.“
„Nebezpečí tu je, sám jsem osobně terčem. To je mašinérie; skvostně
udělaná a opravdu to funguje. Nedávno jsem zaznamenal nehorázné, nechutné
pomluvy i na pana profesora Drahoše,“ přidal se Horáček. „Druhá věc je,
že jsem pod drobnohledem od roku 2002,“ posteskl si Mirek Topolánek. „Jsem
permanentně odposloucháván a proti mně bylo tolik kompromitujících
materiálů, o kterých ani nevím, jestli jsem někdy zažil….“

Dotaz jiného mladého muže směřoval na názor k válce na Ukrajině: „Úspěch
Ukrajiny znamená úspěch Západu, úspěch liberální demokracie. Rusko musí
zůstat v Rusku,“ uvedl Michal Horáček a Mirek Topolánek dodal: „Pamatuji
si na obsazení Abcházie, kdy na Evropské radě pouze tři vystoupili za
razantnější se ohrazení proti kremelskému útoku na Jižní Osetii,
Abcházii a obsazení části Gruzie. Jmenovali se Lech Kaczynski, bývalý
polský prezident, bohužel již mrtvý, a také nějaký Mirek Topolánek,“
pochlubil se expremiér.

Další, kdo se pochlubil, byl nejmladší kandidát Hilšer, který přítomné
informoval o svém poněkud svérázném protestu. Svlékl se prý na Úřadu
vlády do půl těla a měl na sobě napsáno „Premiére, odvahu!“. „Udělal
jsem to proto, že mi situace na Ukrajině připomíná pražské jaro 1968,“
uvedl hrdě aktivista.

Prezidentský kandidát na Úřadu vlády:

„S každou revolucí mají Ukrajinci nějakou naději, že ta obrovská
korupce skončí. Vždycky byli Ukrajinci zklamáni. Korupce tam pokračuje dál.
Občas se proti ní postaví lidé, kteří byli na druhé straně barikády –
Savčenková, o které není nyní vůbec slyšet, nebo bývalý premiér Gruzie
se postavil oligarchům,“ vysvětlil Hannig. „Český prezident by neměl
zpochybňovat sankce,“ podtrhl ještě Drahoš.

A kdo byl v hlasovací anketě nejoblíbenější? Jasně zvítězil Michal
Horáček, na druhém místě Pavel Fischer, předposlední pak Mirek Topolánek.
Jako nejhorší prezidentský kandidát s nejvíce negativními hlasy skončil
ve studentském hlasování Petr Hannig.
