Starosta Nového Jičína: Strach ze ztráty demokracie není namístě, i když…

Značka ČSSD může být zátěží, ale nejsem pokrytec, abych nyní odešel,
říká Jaroslav Dvořák, jenž by na podzim rád obhájil mandát starosty. A
dodává: „Věřím, že na komunální úrovni dokážou lidé rozeznat, kdo
co dobrého pro jejich město či obec udělal.“ Do jaké míry se mu
podařilo naplnit jeho priority? A jaké investice by rád realizoval? Řeč
přišla také na hodnocení naší historie a vývoj demokracie.

Letos si připomínáme hned několik výročí osmičkových roků, které
bohužel až na výjimky skončily tragédií. Plánujete při této
příležitosti nějaké akce i v Novém Jičíně?

Plánujeme několik větších akcí, na kterých si připomeneme všechna
osmičková výročí. Tou nejvýznamnější bude Slavnost města 7.–8.
září, dále připravujeme akce na 15. června a 28. října. Nejvíce
připomínaným rokem bude rok vzniku republiky 1918. Toto výročí považuji
za nejdůležitější.

Jak vy sám reflektujete naši nedávnou historii?

Naše historie ve 20. století je velmi složitá. Československo jako nový
stát to nemělo nikdy jednoduché a jeho dějiny je potřeba vidět v širším
kontextu. Vznik Československa v říjnu 1918 – nadšení, rozvoj, demokracie,
na druhé straně nesouhlas obyvatel německé národnosti, kterých byla v
mnoha oblastech většina. A bohužel nezvládnutí „německé otázky“
vedlo k nacionalistickým tendencím Němců, násilnostem, návrhům na
odtržení Sudet. To vše bylo silně podporováno Německem a vyvrcholilo
mnichovským diktátem (zradou mocností) v září roku 1938. Po osvobození
znovu zavládlo nadšení, návrat demokracie. Postupně však získávala moc
KSČ silně podporovaná Sovětským svazem. Československo doplatilo na
rozdělení Evropy, kdy spadlo do východního bloku. Na druhou stranu je
potřeba vidět, že lidé to v této době tak nevnímali. Rudá armáda
osvobodila velkou část Československa, Sovětský svaz byl brán jako
osvoboditel a k ostatním evropským velmocem panovala kvůli Mnichovu
nedůvěra. KSČ si během několika let připravovala půdu pro převrat,
který se uskutečnil v únoru roku 1948. Z lidí postupně prvotní „budovatelské“
nadšení vyprchávalo. A v 60. letech došlo k mírnému uvolnění režimu.
Vše vyvrcholilo v roce 1968 „pražským jarem“ a následnou srpnovou
okupací, kdy nás napadla vojska Varšavské smlouvy a potlačila demokratizaci.
Následně došlo k „normalizaci“ poměrů. „Osmičky“ nám mnoho
dobrého nepřinesly.

Mnozí poukazují na to, že se historie opakuje a jednání o současné
vládě připodobňují k situaci před rokem 1948. Co vy na to? Skutečně je
demokracie, kterou se od roku 1989 snažíme znovu budovat, v ohrožení?

Nerad bych se dopouštěl nějakých ukvapených závěrů. Současnou situaci
nelze srovnávat s rokem 1948, kdy se KSČ systematicky několik let
připravovala k převzetí moci a plně jí v tom pomáhala sousední velmoc.
Některé události v současnosti jsou alarmující, ale nelze hovořit o
ztrátě demokracie. Volby máme demokratické, na rozdíl od těch v roce 1948
a následujících.

Jak vnímáte to, že dnešní studenti často nemají o naší novodobé
historii téměř žádné povědomí? Já bych studenty nepodceňoval. Myslím,
že informace mají a dokážou s nimi pracovat. Důkazem toho jsou i současné
protesty proti současné situaci. Ale znovu opakuji, rozhodly demokratické
volby, i když se nám nemusí líbit jejich výsledek.

Nyní ale k praktičtějším otázkám. V komunálních volbách jste
úspěšně obhájil mandát starosty a vytyčil jste si pět hlavních priorit:
získávání dotací; zajištění bezpečnosti ve městě, podporu podnikání,
investic a zaměstnanosti. Pokud byste se měl ke každé z nich v krátkosti
vyjádřit, do jaké míry se vám je podařilo naplnit?

V získávání dotací jsme úspěšní, i když toto programovací období je
k městům velikosti Nového Jičína velmi „macešské“. Např. v minulém
roce jsme získali 11 dotací, a to zejména na rekonstrukce bytových a
nebytových domů či kulturních památek v majetku města. V tomto roce se
budeme pokoušet např. o velkou dotaci na přestavbu ubytovny na bytový dům
pro seniory či o dotaci na rozšíření průmyslové zóny. Co se týče
bezpečnosti, Nový Jičín je jedním z nejbezpečnějších měst v
Moravskoslezském kraji. Velmi dobře spolupracujeme prostřednictvím městské
policie se státní policií, rozjeli jsme projekt „bezpečně do škol“,
důsledně se věnujeme prevenci kriminality či potenciálním rizikovým
skupinám obyvatel. Zaměstnanost je v našem okrese nejnižší v celém kraji
– 3,5 %, ale nechceme „usnout na vavřínech“ a připravujeme druhou etapu
průmyslové zóny. Po jejím dokončení budou v okrese tři velké
průmyslové zóny – v Mošnově, Kopřivnici a v Novém Jičíně, kdy ta
naše bude primárně zaměřena na vývojová centra (jedno velké již máme
ve firmě Varroc). Spolupracujeme nejen s největšími zaměstnavateli, ale
také s menšími a středními podnikateli. V tomto roce bude spuštěn projekt
„podnikatelského inkubátoru“. Co považuji za důležité, je, že po
celých osm let jsme nezvedali nájmy v našich nebytových prostorách.
Podnikatelé to samozřejmě kvitují. Na investice jsme v tomto roce vyčlenili
260 mil. Kč, což je zdaleka nejvyšší suma v historii města.

Sliboval jste také transparentní, otevřené a odpovědné město. Co se za
vašeho působení změnilo? Domníváte se, že je nyní radnice směrem k
občanům maximálně transparentní, nebo přece jen vidíte nějaké resty? My
jsme transparentní již od našeho nástupu v roce 2010. Všechny smlouvy jsme
ihned začali dávat na internet, zavedli jsme elektronické aukce,
zveřejňovali materiály z jednání rady či zastupitelstva města. V
loňském roce jsme spustili tzv. klikací rozpočet, kdy každý může vidět,
jak město hospodaří. S občany komunikujeme i prostřednictvím tzv.
veřejných fór či veřejných schůzí v místních částech města.

Jakým způsobem mohou občané participovat na dění a rozhodování radnice?
A využívají této možnosti? Ano. V tomto roce jsme spustili tzv.
participativní projekt, kdy se mohou občané formou svých projektů podílet
na rozvoji města. Startujeme na částce 200 tis. Kč. Pokud bude zájem, pro
příští rok ji navýšíme.

Co byste rád stihl ještě do konce volebního období?

Byl bych rád, kdyby se podařilo dokončit několik velkých investičních
akcí – výstavba útulku pro psy, zateplení bytových domů, rekonstrukce
několika nebytových domů na našem nádherném náměstí, modernizace
obřadní síně, revitalizace areálu bývalého letního kina či
předzámeckého prostoru. A rád bych rozjel další velké projekty, které
jsme měli ve svém programu – rekonstrukce Hűckelových vil, vybudování
společensko-kulturního domu či přestavba tzv. domu sester na bytový dům
pro seniory.

Nabízí se také otázka, zda se budete na podzim znovu pokoušet obhájit
mandát starosty?

Ještě nemáme schválenou kandidátní listinu, ale ano. Rád bych, pokud mi
dají občané tu možnost, pokračoval v rozdělané práci.

Jak jste se svěřil pro naše stránky, jste přesvědčen, že nebýt ČSSD,
nestal byste se ani starostou. Myslíte si to stále? Nemůže vám nyní
značka ČSSD spíše uškodit? Přece jen strana spadla na své politické dno,
z něhož se nyní snaží vyškrábat.

Značka ČSSD je poškozena. Ale není to nenávratné. ČSSD za 140 let své
existence přečkala nacismus, komunismus, přečká i nízké preference. Jen
bych od viníků této situace čekal větší sebereflexi. Ano, značka ČSSD
může pro mě být zátěží. Ale byl bych pokrytec, kdybych v „dobrých
časech“ značku využíval a v těch špatných odkopl. Navíc si myslím,
že na komunální úrovni dokážou lidé rozeznat, kdo co dobrého pro jejich
město či obec udělal.
