Konec keců: Starý Henry Kissinger hovořil o Trumpovi, Putinovi i EU. Naše
média se budou ošívat

Šéfredaktor amerického magazínu The Atlantic Jeffrey Goldberg se v
posledních měsících pravidelně setkával s doyenem americké diplomacie
Henry Kissingerem a vedl s ním rozhovory o postavení Spojených států.

Goldberg hovořil s Kissingerem v den vyhlášení výsledků voleb a
někdejší poradce pro národní bezpečnost a ministr zahraničí v Nixonově
a Fordově administrativě neskrýval své překvapení. „Myslel jsem si, že
vyhraje Hillary Clintonová,“ zmínil Kissinger, který v předchozích
rozhovorech s Goldbergem uvedl, že si váží její inteligence i analytických
názorů. Ovšem vítězství Trumpa nevidí jako žádnou tragédii, ale spíš
novou příležitost.

„Trump by se mohl zasadit o soulad mezi naší zahraniční politikou a
domácí situací. Veřejnost a elity vnímají směřování zahraniční
politiky USA odlišně. Myslím, že by mohl tyto dva pohledy k sobě
přiblížit. Má k tomu ideální příležitost a bude záležet jen na něm,
jestli se mu podaří uspět,“ řekl Kissinger s tím, že by se mělo
přestat se zpochybňováním kompetentnosti zvoleného prezidenta. „On byl
prostě zvolen prezidentem a nyní musí dostat šanci uplatnit svůj pohled na
věc v praxi.“

Kissinger tvrdí, že s Trumpem není v kontaktu, ale když prý projeví zájem,
rád jej navštíví a pohovoří s ním. Bývalý šéf americké diplomacie
hájí Trumpa v otázce jeho údajné náklonnosti vůči Rusku a Putinovi, ze
kterého ho obviňovala v průběhu volební kampaně Clintonová i většina
médií. „Nemyslím si, že je nějaký obdivovatel Putina. Jen o něm ruský
prezident řekl pár pozitivních slov, tak Trump prostě cítil z
diplomatického hlediska mu to nějakým způsobem oplatit.“

Celý rozhovor v angličtině najdete ZDE.

Na závěr krátkého telefonického rozhovoru Kissigner udělil Trumpovi
několik užitečných rad. „Za prvé by měl jasně prokázat, že si je
přesně vědom, jakým výzvám Spojené státy musí čelit. Za druhé by měl
dát najevo, že ví, kam se ubírá vývoj a navrhnout správný směr. Čeho
se snažíme dosáhnout? Čemu je třeba naopak zabránit a proč? K výše
zmíněnému si samozřejmě potřebuje Trump udělat podrobnou analýzu.“

Mnoho zajímavého však řekl Kissinger i v uplynulých měsících, kdy s
Goldbergem diskutoval. Mimo jiné zmínil, že za nejschopnější prezidenty
posledních dekád považuje Ronalda Reagana a Billa Clintona. A vyjádřil se
také k rusko-americkým vztahům. „Putin ví, že Rusko je slabší než
někdejší SSSR a samozřejmě i než USA. Rusko si prošlo zcela unikáním
vývojem a k tomu je třeba při budování vzájemných vztahů přihlížet. K
pochopení Putina je třeba si přečíst Dostojevského, nikoli Hitlerův Mein
Kampf.“

Tématem rozhovoru byla také „reál“ politika a lidská práva. Kissigner v
této souvislosti kritizoval snahu Obamovy administrativy zbavit syrského
prezidenta Bašára Asada jeho úřadu. „Předpokládejme, že Asad zítra
rezignuje. Sakra, co ale bude potom? Co vyplývá z morálního rozhodnutí
sesadit ho? Bude automaticky následovat demokracie? Pokud ne, bude v Sýrii
vládnout režim, který nebude stávající hrozby ještě zvětšovat?“
podivuje se Kissinger.

Kritickému pohledu Kissingera v rozhovoru neušla ani Evropská unie a
evropský kontinent jako takový. „Evropská unie nebyla schopna, navzdory
existenci eurozóny, přijmout společný politický nebo strategický přístup
ke zbytku světa. Nevidím ani žádné mechanismy, s nimiž by mohl kontinent
rozvíjet svoji strategickou koncepci. Vliv Evropy na světové dění se
neustále snižuje a myslím, že to ještě přinese v budoucnosti své
negativní důsledky.“
