Zděšení médií: Donald Trump prostě bude víc pro Rusko. Žili jsme v
bublině. Co on založil, může v USA vládnout desítky let

„Americká liberální média reprezentují určitý okruh lidí, který
komunikuje pouze mezi sebou a nemá ani ponětí o tom, co se ve skutečnosti
děje,“ tvrdí nový ideolog Trumpova prezidentského týmu Steve Bannon v
rozhovoru pro The Hollywood Reporter. Hovoří o nové politické síle, která
může Americe vládnout dalšího půl století.

„Na Trumpovu stranu se postupně přikloní mnoho žen, Latinoameričanů a
černochů, což mu spolu s podporou dělnické třídy zaručí vítězství na
Floridě, v Ohiu, Pennsylvánii a Michiganu, a tedy i v celých volbách,“
prohlásil na konci letošního léta tehdejší šéf Trumpovy prezidentské
kampaně Steve Bannon.

Stejně tak, jak Bannon až věrozvěstsky na konci léta předpovídal, se i
stalo. Bývalý šéf konzervativního serveru Breitbart byl i díky své
prozřetelnosti jmenován do funkce strategického ředitele nové prezidentské
administrativy.

Jak si Bannon, kterému byl výsledek prezidentských voleb zjevně znám
měsíce dopředu, vysvětluje šok a zděšení amerického, a ne jen
amerického liberálního tisku? „Nevidí si na špičku nosu,“ tvrdí. „Neustále
jen omílá názory, které zapadají do přesně vymezených parametrů. Z toho
důvodu jednoduše nebyl liberální tisk s to zahlédnout možnost
alternativního scénáře. To přesně definuje paralelní realitu, ve které
se liberálové donekonečna utvrzují v tom, že jejich charakter je morálně
superiorní,“ uvádí Trumpův spojenec pro The Hollywood Reporter.

Úkolem Bannona je nyní narýsovat nové parametry veřejného diskursu. „Je
to muž s originální myšlenkou,“ píše autor článku. „Jestliže má
‚trumpismus‘ vstoupit do historie jako něco intelektuálně a historicky
koherentního, bude záviset na Bannonovi, jak s tímto úkolem naloží,“
dodává autor.

Steve Bannon, který sám pochází z dělnické rodiny, po střední škole
narukoval do námořnictva a později absolvoval i akademický „trénink“ v
některých z nejprestižnějších amerických univerzit. Své zkušenosti na
pracovním trhu získal nejprve v bankovním sektoru a později v americké
továrně na sny – v Hoolywoodu.

Přesto, že si byl Bannon díky své tvrdé práci schopen zblízka
prohlédnout ta nejvyšší místa americké společenské pyramidy, nikdy prý
nezapomněl na svůj skromný původ, který si odjakživa spojoval s jakousi
trpkostí až pocitem zrady.

Dělnická třída byla podle Bannona zrazena ze strany celého politického
establishmentu neboli, jak jej on sám nazývá, „třídy dárců“.

Bannon tuto globalizovanou „třídu dárců“ úzce spojuje s upadající
Amerikou. „Společenské elity žijící v metrosexuální bublině, která se
rozpíná od Šanghaje přes Londýn a Hollywood až po některé části New
Yorku.“

„Mezi tímto univerzem a světem, ve kterém žije naprostá většina
americké populace, není téměř žádné spojení. Nehovoří ani stejným
jazykem.“

Bannon v první řadě odmítá jakékoli tvrzení o tom, že se jedná o
rasové rozdělení Ameriky. „Nejsem žádný bílý nacionalista, jsem
prostě nacionalista. Jsem ekonomický nacionalista,“ tvrdí.

„Globalisté se odvrátili od amerických dělníků a namísto toho
vytvořili střední třídu v Asii. Nyní je naším úkolem se o tyto lidi
postarat. Jestliže půjde vše podle plánu, budeme moci počítat s 60 %
hlasů od bílých voličů a 40 % od černochů a Latinoameričanů. Takovým
způsobem budeme schopni vládnout dalších padesát let,“ věří Trumpův
hlavní stratég.

„Chystáme se vybudovat úplně novou politickou sílu. Primárně budeme
vytvářet nová pracovní místa. Konzervativci se z nás zblázní. Máme už
vytvořený trilionový plán na stavbu nové infrastruktury. Bude to
srovnatelné s třicátými lety a významnější než Reagonova revoluce.“

Bannon podle svých vlastních slov reprezentuje „pád establishmentu“. „Mediální
bublina je symbolem všeho toho, co je tak tragického na této zemi. Je to jen
určitý okruh lidí, který komunikuje pouze mezi sebou a nemá ani ponětí o
tom, co se ve skutečnosti děje.“

„Všichni tito lidé reprezentující americký liberální tisk stáli za
Hillary Clintonovou. Její kampaň stála desetkrát víc než ta naše. Já
jsem ovšem od samého počátku věděl, že ani tak nemají šanci. Tito lidé
jednoduše nerozumí tomu, co se děje, žijí v izolaci.“

Ruská stopa v amerických volbách je nezpochybnitelná

Bannon ve své romantické až revoluční řeči vynechal jednu zásadní věc.
Zapomněl zmínit roli, kterou v úspěchu Trumpova týmu sehrály ruské tajné
služby.

Zack Beauchamp pro server vox.com píše, že existuje hned několik
společných zájmů mezi Kremlem a Donaldem Trumpem, kteří si údajně
vzájemně pomáhají. Beauchamp poukázal na několik již mnohokráte
vokalizovaných obvinění, ze kterých se ruská vláda již „nemůže
vyvléknout“.

Celý článek v angličtině ZDE

Víme, že Rusko kyberneticky zaútočilo na spojence Clintonové a získané
informace poskytlo serveru WikiLeaks

Dříve o tomto existovaly jisté pochyby, nyní již nepochybuje nikdo. To, že
Rusko stojí za kybernetickými útoky na Demokratickou národní komisi a
poradce Clintonové Johna Podestu, je fakt.

Hned tři firmy zabývající se kybernetickou bezpečností poskytly přímý
důkaz toho, že dvě na Rusko napojené hackerské skupiny, Fancy Bear a Cozy
Bear, stály za útokem na DNK.

Nejen to. Výsledek šetření poukázal i na to, že onen malware, kterým byl
infikován server DNK, pocházel ze stejné IP adresy, která byla v minulosti
použita při kybernetickém útoku na německý parlament. Za tímto útokem
stály ruské tajné služby. Pravděpodobnost, že by nějaká jiná hackerská
skupina použila stejný kód, je zanedbatelná.

Útoky hackerů napojených na ruské tajné služby korespondují s ruskou
strategickou doktrínou

„Tyto útoky je třeba chápat v širším kontextu. Tímto kontextem je to,
že si Rusko za Putina navyklo využívat informace jako zbraně mířené na
vlády cizích zemí,“ míní autor.

Tato potřeba se podle novináře píšícího pro New York Times Maxe Fishera
zrodila z „traumatické zkušenosti, kterou si Rusko prošlo v polovině
prvního desetiletí nového milénia. V tomto období o svou moc přišla v
rámci ‚barevných revolucí‘ celá řada silných mužů v zemích
bývalého východního bloku. V roce 2011 protesty v Moskvě představovaly
hrozbu pro stabilitu samotného Putinova režimu. Všechna tato sociální
hnutí byla v Kremlu dávána do souvislosti s operacemi amerických tajných
služeb“.

V důsledku této interpretace událostí došlo ruské strategické vedení k
názoru, že interní politika okolních států musí být klíčovým
bojištěm geopolitických bojů výrazně přesahujících hranice těchto
států. Palné zbraně byly nahrazeny zbraněmi informačního charakteru.

Přesně této doktríny se Rusko přidržuje, když předává získané
informace serveru WikiLeaks, který je následně zveřejní online a poskytne
je tak celému světu. Tato odhalení pak budí dojem, že je celý americký
demokratický proces fundamentálně nelegitimní. Přitom některé ze
zveřejněných e-mailů nepoukazují na nic, co by nebylo běžnou zákulisní
politickou praktikou.

Trumpem nastíněná zahraniční politika je objektivně proruská

„Nic, co by Rusko mohlo učinit samostatně, nepomůže dosažení jeho
zahraničně politických cílů tak jako implementace politických opatření
navrhovaných Donaldem Trumpem,“ píše autor.

Trump hovoří o fundamentální transformaci globální politiky Spojených
států, což by vytvořilo klima přívětivější pro Rusko. Zde se jedná
zejména o nepřítele Ruské federace číslo jedna – Severoatlantickou
alianci, kterou Trump vnímá dosti odlišně než předešlí američtí
prezidenti.

NATO bylo od konce druhé světové války středobodem americké globální
strategie. Tento základní bod v zahraniční politice USA doposud nikdo
nezpochybňoval. Trump má ovšem jiný názor. Na Alianci hledí skrze své
vlastní prizma; zajímá se primárně o to, co z celého podniku může
vytěžit.

Pokud členské státy nebudou schopné zvýšit své výdaje na obranu a Trump
setrvá ve své pozici, mohlo by to skončit i rozpadem celé obranné aliance.
Nikdo by z takového vývoje neměl větší radost než ruský prezident.

Celý článek v angličtině ZDE
