Mladý lidovec Šimon Heller: V Číně se dějí ještě větší zvěrstva
než v Tibetu. Je dobře, že někdo najde odvahu jí nepodlézat

ROZHOVOR „Těch kauz prezidenta Zemana bylo už přespříliš a pohár
přetekl,“ míní mladý lidovec Šimon Heller. Na druhou stranu ale odmítá
takové vulgární projevy, jakými podle něj bylo znázornění Miloše Zemana
jako exkrementu na Staroměstském náměstí 28. října. Jak říká, je prý
naprosto v pořádku, že se ministr Herman sešel s dalajlámou. „V
sousedním Slovensku tu odvahu měl dokonce sám prezident,“ dává příklad
Šimon Heller a prozrazuje, co si myslí o pořadu Jana Krause i o dalších
umělcích, kteří varují například před údajným ohrožením našich
svobod.

V posledních dnech se toho v naší republice stalo poměrně hodně.
Návštěva dalajlámy, prohlášení ústavních činitelů k Číně a jeho
kritika, kauza Brady, demonstrace na Staroměstském náměstí, křik na
příchozí na recepci na Hradě, výzvy k „týdnům občanského neklidu“…
Co z toho všeho vyvozovat? Co tady koho trápí tak vážného? Lze říci, co
je hybatelem této vzrušené doby? Ukazuje se, občanská společnost není
netečná a shromáždění několika desítek tisíc lidí na Staroměstském
náměstí toho bylo příkladem. Jako hlavního hybatele vnímám prezidenta
Zemana. Nikoli ale poslední dny či týdny. Je to dlouhodobá záležitost.
Těch kauz prezidenta Zemana už bylo zkrátka přespříliš a pohár přetekl.
Miloše Zemana přinesli na Staroměstské náměstí znázorněného jako
exkrement. Jistá část společnosti ho velmi nenávidí. Zaslouží si to
prezident? A nepřehání už to jeho odpůrci trochu? Je to přece jen hlava
státu, kterou si zvolila většina lidí.... Takové vulgární projevy
odmítám. Jsem zastánce slušné, i když v tomto případě nutně tvrdé,
konstruktivní kritiky založené na argumentech, nikoli na urážkách a
vulgaritách. Může se podle vás stát, že v příštích týdnech přerostou
protesty proti němu, zahrnující i zmíněné pokřikování před Hradem, ve
fyzické násilí? A nehrozí, že se proberou i Zemanovi příznivci a pojmou
obranu prezidenta poněkud ostřeji? Nehrozí vlastně pouliční nepokoje? A
jak situaci uklidnit? Nevygraduje vše 17. listopadu? Fyzického násilí v
ulicích se neobávám. Lidé, kteří se sešli na Staroměstském náměstí,
nejsou ozbrojení chuligáni, ale obyčejní lidé, kteří zkrátka chtějí,
aby náš stát byl reprezentován důstojně. Bez vulgarit, arogance,
samolibosti a lží. V případě jakékoli snahy zneužít situaci radikály
pak musí samozřejmě jednat policie.

A co se týká 17. listopadu, pietní akce a shromáždění budou organizovány
jako každý rok. Tento den je spojen s jistými hodnotami, které naopak nejsou
spojeny se současným prezidentem. A vzhledem k posledním přešlapům
prezidenta Zemana je pravděpodobné, že zazní i kritika na jeho adresu.

Co se týká onoho „podrazu“, z vyjádření jednotlivých ministrů je
zjevné, že téma bylo diskutováno a žádný závěr či dohoda z něj nebyla.
Z vyjádření tehdejší ministryně Válkové pak jasně zaznělo, že si
pamatuje ostrou kritiku z úst ministra Hermana a jasné stanovisko, že pokud
uzná za vhodné, s dalajlámou se setká. Hodně diskutovaný byl i dopis
čtyř ústavních činitelů. Bylo jejich vyjádření podle vás v pořádku?
Před rokem 1989 jsme byli vazaly Sovětského svazu a je smutné, že po 25
letech svobody nás čtyři nejvyšší ústavní činitelé tlačí opět
zpátky do vazalství. Ptal bych se ale spíše na to, proč právě tito
pánové přispěchali s tímto prohlášením, které bezpochyby nebylo nutné,
a jaké jsou jejich pohnutky k takovému ponižujícímu činu. Jak se vy sám
stavíte k Číně a Tibetu? Čína dlouhodobě porušuje lidská práva nejen v
Tibetu. Šikanu křesťanů v Číně nebo situaci v Ujgursku (západní oblast
Číny), kde je 8 milionů tamních Ujgurů terčem čínského útlaku,
považuji za ještě větší zvěrstva, než se dějí v Tibetu. Tibet má tu
výhodu, že je mediální známý. Nicméně je dobře, že čas od času najde
někdo odvahu miliardové Číně nepodlézat a sdělit jasný názor, že
lidská práva se dodržovat mají.

Jestli to některým politickým stranám pomůže či uškodí, ukáže čas.
Osobně ale považuji za zásadní, že ministr Herman se zachoval podle
masarykovského ‚nebát se a nekrást‘. Jsem přesvědčen, že je lepší
nějaké politické body ztratit a zachovat si rovnou páteř, než naopak.
Mluví se i o tom, že vše je pouze protizemanovská kampaň, co si o tom
myslíte? A co by měl prezident Zeman udělat? O protizemanovské kampani
mluví primárně příznivci prezidenta Zemana. A co by měl pan prezident
udělat? Jsem přesvědčen, že si platí dostatek poradců na to, aby mu to
poradili. Neočekávám však mnoho pozitivního. Zajímavé je, že Andrej
Babiš Zemana už tak urputně nehájí, je mezi ně vražen klín? Jak se nám
to české „kdo, s kým, proti komu, za kolik“ kauzou Brady a vším kolem
přeskupilo? Andrej Babiš nepochybně kalkuluje, kde posbírá politické body.
A je v tom nepochybně velmi zdatný. Je schopen názor změnit i ze dne na den,
což prokázal například při druhém kole senátních voleb, kdy jeden den
tvrdil, že Senát smysl má a druhý den ho chtěl zrušit. U „kauzy Brady“
si zjevně spočítal, že podpora prezidenta mu politické body nepřidá a
naopak otevřená kritika by byla nevěrohodná a navíc by kalila jejich dobré
vztahy. Proto stojí stranou. Objevují se pravicové nářky, že křikem na
Zemana se jen odvádí pozornost od Babiše a jeho plánů na EET a další
čerpání dotací. Objevují se levicové nářky, že křikem na Zemana se
odvádí pozornost od tíživé situace chudých zaměstnanců a sociálně
potřebných. Ekonomové varují před další krizí, zástupci průmyslu
kritizují politiky za politikaření. Čili, věnujeme v naší zemi v
minulých týdnech pozornost tomu, čemu máme? Pozornost bychom měli věnovat
primárně dlouhodobým vizím našeho státu. Potřebujeme reformu
zdravotnictví, školství, důchodového systému atd. K trvalé udržitelnosti
současného stavu nám ročně schází 50 000 narozených dětí. To jsou
problémy, které nás trápí a hlavně trápit budou a které bychom měli
řešit. Žijeme ale v „bulvární době“, kdy pro většinu lidí jsou
zajímavější hádky politiků a média závislá na sledovanosti nás jimi
ochotně krmí.
