Černobyl, Fukušima, Majak. V části jaderné elektrárny na hranicích NATO
visí ta jména jako memento. PL se dostaly do běloruského strategického
objektu

REPORTÁŽ Incident s tlakovou nádobou reaktoru. To už mají za sebou v
běloruské jaderné elektrárně, jejíž první blok má začít vyrábět
energii v roce 2019. ParlamentníListy.cz se dostaly na velké staveniště u
městečka Ostrovec, které se nicméně nachází nedaleko hranice s Litvou,
takže i s EU a s NATO. Vysocí představitelé projektu však byli velmi
otevření.

Před rokem v nově budované běloruské jaderné elektrárně Ostrovec došlo
k nehodě. Při manipulaci se jim tam sesunula tlaková nádoba reaktoru, jedna
z nejdůležitějších součástí elektrárny. „Na velkých stavbách se
něco takového může přihodit. Selhal lidský faktor. Bezpečnost je u nás
prioritou, a proto jsme požádali dodavatele technologie, aby tlakovou nádobu
reaktoru vyměnili, což se i stalo. Při převozu náhrady se zase část obalu
otřela o překážku u cesty, ale šlo o maličkost,“ sdělil nyní ředitel
Běloruské jaderné elektrárny Michail Filimonov. Dlouho poté, co informace
vyčmuchali a zveřejnili novináři. Bělorusko má s jadernou energií dost
nešťastnou zkušenost. Právě na jeho území totiž po výbuchu v Černobylu
v roce 1986 skončilo nejvíce radioaktivního spadu, což se tehdy v SSSR
dlouho tajilo. Nyní redaktor ParlamentníchListů.cz odjel s výpravou
zahraničních novinářů na staveniště historicky první „jaderky“ v
Bělorusku.

Dva bloky zmíněné elektrárny se staví kousek od městečka Ostrovec,
nedaleko neklidných hranic s Litvou, která je členem EU i NATO, pár desítek
kilometrů od jejího hlavního města Vilniusu. Není divu, že jak Litevci,
tak i část Bělorusů, potažmo obyvatel Ostrovce, měli z atomové
elektrárny strach. Místo se hledalo velmi složitým procesem vyhodnocování
rizik a schvalování. Prvotních čtyřiasedmdesát lokalit bylo zredukováno
na tři a po posouzení biologických, meteorologických, seismologických a
dalších parametrů padl výběr právě na Ostrovec. Alespoň tak to říkají
vysocí představitelé dostavované „jaderky“.

Bělorusko je jedna velká rovina a v rámci Evropy celkem chudá země. „Na
začátku stavby v roce 2013 jsme pochopili, že musíme zvrátit negativní
nastavení místních, potažmo lidí žijících v a kolem Ostrovce. Jde o
zemědělský kraj, kde dosud žádná větší stavba nevznikla. Začali jsme
zvyšovat informovanost obyvatelstva. Mezi lidi chodí naši specialisté a
srozumitelně hovoří o atomové energii a vysoké bezpečnosti práce v
elektrárně. Také se při stavbě orientujeme na zaměstnávání místních.
Jde o pracovní místa a platy. Lidé to začali akceptovat,“ podokl Filimonov.
Litva sice stále protestuje a někdy i vyhrožuje, ale to je její problém.
„Ostatně u vás byla s Temelínem a Rakouskem podobná situace a postupně to
odeznělo,“ řekl jeden z expertů, který si nepřál být jmenován.

„U nás platím jen třicet procent z ceny za topení, ostatní doplácí
stát. Nicméně v bytech začne být tepleji, až když začne celostátní
topná sezóna,“ řekla zaměstnankyně reklamní agentury v běloruské
metropoli Minsku. „To je pěkná blbost. Platím plnou cenu,“ nesouhlasil
taxikář tamtéž. Takže babo raď. Od jaderné elektrárny si běloruští
energetičtí odborníci slibují právě snížení cen elektřiny,
diverzifikaci zdrojů a rychlou návratnost. „Skoro až pětadevadesát
procent běloruské energie pochází z ruského plynu. Povětrnostní či
sluneční podmínky zde nejsou moc dobré, takže se na tyto zdroje energie
nemůžeme moc spoléhat. Ceny by mohly s jádrem podstatně klesnout,“
vysvětlil šéf oddělení jaderné energetiky místního ministerstva
energetiky Vasilij Poljuchovič.

Stavba a městečko

„Jaderné reaktory a jaderné technologie celkově se stávají jedním z
nejlepších a nejefektivnějších vývozních artiklů Ruska. Dva bloky
VVER-1200 se budují v první běloruské jaderné elektrárně Ostrovec. Pokud
se stihne zahájení provozu prvního reaktoru podle plánu v listopadu 2018,
bude mít Rusko fungující blok nejen doma, ale i v zahraničí. A to bude
velká výhoda při nabízení projektů zahraničním zákazníkům,“ napsal
český jaderný fyzik Vladimír Wagner ve svém nedávném shrnutí Současný
stav a budoucnost jaderné energetiky. Do elektrárny totiž dodala technologii
ruská státní korporace Rosatom a Ruská federace také zajistila v rámci
půjčky Bělorusku její financování do výše deseti miliard dolarů.
Třicet procent prý už je proinvestováno.

U základního kamene se s počátkem prací nechal vyfotit stále volený
prezident Běloruska Alexandr Lukašenko. K přístupu na staveniště je třeba
i v rámci exkurze několika zvláštních povolení, která ale na místě od
novinářů nebyla vůbec vyžadována. Ani z umělého kopce uprostřed
komplexu budov však nelze vše fotografovat. Přísně se dbá na to, aby si
nikdo podrobně nevyfotil pět linií plotů, které objekt jaderných bloků
ohrazují. Ty pak připomínají spíše megamauzolea nějakých světových
krutovládců než hospodářsky prospěšné stavby. Taky zde bylo prozatím
použito 833 tisíc kubických metrů betonu. Na druhou stranu přímo v objektu
moc strážníků či členů ochranky vidět nebylo.

Ostrovec je osmitisícové městečko, v jehož starší panelákové zástavbě
stojí nové informační středisko s různými fotografiemi, nákresy a plány
jaderné elektrárny. V posluchárně pak na stěně visí text běloruské
hymny a slova Maxima Klimkoviče zní: „My, Bělorusové – pokojní lidé,
celými srdci oddaní své rodné zemi, přátelství udržujeme, sílu
získáváme v pracovité, svobodné rodině.“ Městečko by se kvůli
elektrárně, která leží dvacet kilometrů od něj, mělo rozrůst o pět
tisíc obyvatel, a proto jsou zde budována minisídliště, školky, školy,
sportoviště a poliklinika. Na hlavní třídě na to budování stále
přísně dohlíží socha Lenina.

V honosném výcvikovém centru nedaleko elektrárny se ve cvičném „velíně“,
tedy řídící místnosti „jaderky“, neustále na směny trénují party
řídících techniků. „Jsou stále připravováni na větší i menší
krizové situace, aby je dokázali zvládat s chladnou hlavou. Ostatně
tréninkem budou muset procházet i po spuštění chodu elektrárny, aby si
procvičovali vlastní ostražitost,“ podotkl šéf výcvikového centra
Vladimir Gorin. Ve „velíně“ přesto na stěně visí obrázek pravoslavné
ikony, aby bylo zřejmé, že nad nimi drží ochrannou ruku i Bůh. A opodál
zase mezinárodní stupnice jaderných událostí (INES), jež končí
růžovým stupněm sedm, tedy velmi těžkou havárií.

A ty byly dvě. V Sovětském svazu roku 1986 Černobyl, kdy při pokusu na
čtvrtém reaktoru došlo k jeho přehřátí, protavení a výbuchu, což si
bezprostředně po výbuchu vyžádalo jednatřicet obětí. Další desítky
až stovky tisíc lidí zemřely podle různých odhadů v důsledku záření.
V Japonsku pak roku 2011 Fukušima I, která byla zatopena vlnou tsunami
způsobenou silným zemětřesením. Poté došlo ke třem mohutným explozím.
Více než 1000 z 150 000 obyvatel zemřelo na následky evakuace z okolí
elektrárny. V červeném poli těžkých havárií je pak uveden sovětský
kombinát pro zpracování radioaktivních materiálů Majak. Pak následují
havárie elektráren ve Velké Británii a USA. Na druhou stranu se stala
stavěná a geopoliticky dost nebezpečná jaderná zařízení v Iráku a
Sýrii cílem vzdušných útoků ze strany Izraele.

Kolem stavby jaderné elektrárny v Ostrovci je i kvůli výše vylíčeným
mininehodám spousta různých dohadů a nejasných zpráv. Ředitel Filimonov
vše shrnuje: „Na takhle velké stavbě je spousta personálu. Pracuje na ní
přes čtyřicet velkých smluvních firem. Byly u nás i takové incidenty, že
nějaká společnost nezaplatila platy svým zaměstnancům. Vždy to bylo
vyřešeno ke spokojenosti hlavně pracujících a s podobnými firmami jsme se
rozešli. Všechno prověřujeme a v současnosti se takové věci už nedějí.“
Ostatně na běloruskou elektrárnu dodalo součástky hned čtrnáct českých
firem za více než čtvrt miliardy korun.

Rámeček: Jaderná elektrárna v Bělorusku

Ostroveckou jadernou elektrárnu staví v Bělorusku ruská korporace pro
atomovou energii Rosatom na základě mezivládní dohody mezi Běloruskem a
Ruskem podepsané v roce 2011. Výstavba prvního bloku začala v roce 2013 a
druhého bloku o rok později. Pro dva bloky této elektrárny byl zvolen
projekt reaktoru VVER-1200 verze AES-2006, který odpovídá všem ruským i
evropským regulačním normám, požadavkům organizace EUR sdružující
evropské provozovatele jaderných elektráren a doporučením Mezinárodní
agentury pro atomovou energii. Podle plánu má být výstavba prvního bloku
hotova v roce 2019. Reaktor VVER-1200 představuje novou generaci reaktorů a
zároveň nejvýkonnější jaderný reaktor v Rusku. K hlavním výhodám
jaderných bloků s reaktory typu VVER patří vysoká produktivita, dlouhá
životnost a vysoká úroveň bezpečnosti. Projektová doba provozu nových
bloků dosahuje šedesáti let. Projekt, podle nějž probíhá výstavba v
Běloruské jaderné elektrárně, je jedním z nejmodernějších na světě,
splňuje požadavky na odolnost elektrárny vůči vnějším i vnitřním
rizikům, které byly připraveny v reakci na fukušimskou havárii a mají
zabránit tomu, aby se stejná havárie opakovala. Projekt VVER-1200 je
výjimečný především kombinací aktivních a pasivních bezpečnostních
systémů. Projekt je vybaven dvojitou ochrannou obálkou a lapačem taveniny,
což zabraňuje úniku radioaktivních látek do životního prostředí a
zajišťuje splnění požadavků generace III+.
