Dojde ke změkčení protikuřáckého zákona? Na ministra Němečka se valí
připomínky

Kouření je velmi starý a velmi rozšířený zlozvyk. Tabák se poprvé
objevil na americkém kontinentu, tehdy ho američtí indiáni užívali jako
lék a halucinogen, při náboženských či bojových obřadech. Později se
začal používat i ke kouření. Po návratu Kryštofa Kolumba z Ameriky se
tabák začal pěstovat ve Španělsku a poté se rozšířil do celé Evropy a
dál do světa. Na přelomu 19. a 20. století bylo kouření považováno za
určitou společenskou prestiž. O sto let později se po celém světě
rozpoutal proti kouření ostrý boj.

U nás se proti kuřákům zákonem "bojuje" už od roku 2008. Postupně se i
jeho zásluhou zvětšují počty nekuřáckých restaurací. Je jich odhadem
přes šedesát procent. To odpovídá zhruba počtu kuřáků u nás, podle
odhadů jich je přes 34 procent. Zjednodušeně řečeno, současná
protikuřácká legislativa dává možnost svobodné volby návštěvníkům,
jakou restauraci si vybrat, stejně jako restauratérům, jako restauraci
chtějí provozovat.

V současné ostré diskuzi nad novým navrhovaným zákonem proti kouření z
dílny ministerstva zdravotnictví je právě současný zákon ze strany
kritiků často vzpomínán jako úplně vyhovující. Postavil se za něj i
prezident Miloš Zeman, který je sice jako kuřák v kolizi zájmu, jak sám
říká, a nový návrh ministra Svatopluka Němečka (ČSSD) slíbil podepsat,
i když s ním nesouhlasí a ten stávající považuje za lepší. Tvrdý k
připravovanému zákonu zakazujícímu kouření byl v radiu Frekvence 1 také
senátor Jaroslav Kubera: „Vrací se nám nevolnictví, vládnou "dobrotrusové".
Příště nám budou zakazovat čokoládu a brambůrky.”

Podoba protikuřáckého zákona se změkčuje

Poslední debata ve sněmovně naznačila, že navrhovaný zákon se postupně
změkčuje a že proti aktivistům začali vystupovat i poslanci, kteří ke
kouření a jeho zákazům přistupují se zdravým rozumem. Známí jsou
kritici především z řad pravicových politiků, ale i poslanci vládní
ČSSD a komunisté jsou k návrhu nového zákona velmi kritičtí.

Zmírnění zákazu kouření v restauracích prosazuje Václav Snopek (KSČM).
Zachoval by v podstatě současný stav, kdy si provozovatel určí, zda je
zařízení kuřácké nebo nekuřácké. Podobný návrh podal Jiří Běhounek
(ČSSD), ale do kuřáckých restaurací by nesměly děti. Štěpán Stupčuk (ČSSD)
zase žádá, aby kouření bylo zakázáno jen v pohostinstvích, v nichž se
podává teplé jídlo. V ostatních zařízeních, tedy třeba v barech a
kavárnách, by mohli provozovatelé zřídit oddělené a odvětrané prostory
pro kuřáky.

„Zákon, má-li mít smysl, musí být dodržován, a není-li dodržován,
musí být státní mocí vymáhán. Velmi se obávám, že příliš tvrdě
pojatý protikuřácký zákon povede jen k jeho masivnímu porušování.
Myslím si, že máme mnoho jiných starostí, než abychom zaměstnávali
stovky policistů a úředníků kontrolou dodržování zákazu kouření.
Nelobuji za tabákový průmysl ani za kuřáky jako takové. Nehledám kličky,
jak zákon znehodnotit, jak mi také mimo jiné bylo podsouváno. Jsem názoru,
že i v politice by se měl používat zdravý selský rozum. V tomto případě
najít jakýsi střed, kde na jedné straně by kouř neobtěžoval nekuřáky,
ale na druhé straně, kdo chce kouřit, kdo si chce ničit zdraví, nechť si
kouří,“ tvrdí komunistická poslankyně, Jihočeška a nekuřačka Alena
Nohavová.“ Podle požadavku Františka Adámka (ČSSD) by mohly kuřárny
tvořit až polovinu restaurací.

Nechci býti chráněn před návykovými látkami, prohlašuje Schwarzenberg

Kritici, například Petr Bendl (ODS), mluví o militantním a nedomyšleném
návrhu, který je odtržený od reality. Marek Benda (ODS) soudí, že jej
psali fanatici a "pachatelé dobra". Nejpragmatičtěji vyjádřil svůj
nesouhlas s připravovaným protikuřáckým zákonem poslanec TOP 09 Karel
Schwarzenberg: „Nechci býti chráněn před návykovými látkami. Chci
statečně čelit alkoholu, tabáku tak, jak jsem to během 60 let mého života
sám činil.“

"Spousta restaurací, ba i barů, dobrovolně nekuřácké jsou, tak proč
zakazovat," řekl take již dříve exministr zahraničí a poslanec TOP 09
Karel Schwarzenberg. A souhlasí s ním i Zuzka Bebarová-Rujbrová z KSČM. "I
kuřáci za ty peníze, které platí státu na daních, by měli mít možnost
kouřit důstojně. Samozřejmě odděleně od nekuřáků," uvedla. "Plošný
zákaz považuji za neadekvátní a v našich poměrech za nesmysl. Nemusíme
papouškovat všechno, co se nám snaží vnucovat úředníci z Bruselu,"
prohlásil poslanec ČSSD Richard Dolejš.

Poslanci se k návrhu nového protikuřáckého zákona vrátí zřejmě ještě
v březnu. Už teď je ale jasné, že to bude zákon o dost měkčí než
původní, zbytečně nekompromisní návrh z ministerstva zdravotnictví,
který tvrdě místo hledání kompromisu narýsoval nepřekonatelný příkop
mezi kuřáky a nekuřáky. Přitom u nás kouří podle oficiálních odhadů
přes 34 procent obyvatel. Podle našich odhadů je to více, protože mezi
kuřáky je nutné zařadit i příležitostné kuřáky, kteří si dají
cigaretu k oblíbenému kafíčku, nebo pivu. A to už je opravdu velká
menšina, pro kterou v jiných oblastech našeho života hledáme vždy
kompromis a právo na plnohodnotný život. Jak se to podaří, o tom se brzy
přesvědčíme.

Ministra Němečka slíbil při úpravách návrhu zákona „používat rozum“.
S jeho platností se počítá od roku 2018, protože je nutné dát
restauratérům a kavárníkům čas na provedení změn, aby v jejich
provozovnách vše odpovídalo nově přijatým zákonným podmínkám.
