Slovenské volby zbouraly prounijní mýty

„Volby nás mentálně odpojily od Evropy a slovenská pravice, respektive
její aktuálně dominantní část, zemi v jádru Evropy jednoduše nemá
šanci udržet,“ říká v rozhovoru pro Sputnik poslanec slovenského
parlamentu za stranu SMER-SD Ľuboš Blaha.

O víkendu se uskutečnily volby do slovenské Národní rady. Co jejich
výsledek znamená?

Bylo to doslova zemětřesení. Protestní hlasy skoro převýšily hlasy pro
standardní, programové politické strany, ať už sociálnědemokratický SMER
a nebo křesťanskodemokratické Most a Sieť. Poprvé od druhé světové
války se do parlamentu dostali fašisté s 8 % hlasů. To je pro Slovensko
tragédie a plivancem do očí našich odbojářů Slovenského národního
povstání či Rudé armády, která nás osvobodila.

ĽS-NS glorifikuje válečný stát a naše osvoboditele od nacismu považuje za
zločince. Stydím se za to, že lidi na Slovensku hlasovali pro takové
kreatury. Zabodovali také další pravicové populistické subjekty, které
vyjadřují silnou euroskepsi a pracují s xenofobními motivy. Ať už jde o
SaS a OĽaNO z euroskeptické frakce v Evropském parlamentě, kde sedí
společně s polskou PiS, nebo nové hnutí Sme rodina, které je
pravicovo-populistickým svobodným zastoupením jednoho milionáře, kterého
obviňují s napojení na mafiánské kruhy.

Mezi euroskeptickými stranami se jako nejstandardnější jeví Slovenská
národní strana, která byla kdysi označována za krajně pravicovou. V
porovnání s tím, co se teď dostalo do parlamentu, jde skoro o proevropskou a
standardní národní stranu. Z parlamentu vypadla poprvé
křesťanskodemokratická KDH. Jde o stranu, která byla pilířem mnohých
pravicových vlád.

Zkrátka, nezůstal kámen na kameni.

Dominantní SMER-SD také ztratil, ale stále si drží slušných 28 %. To je
víc, než má většina sociálnědemokratických stran v Evropě. Bude se ale
velmi těžce skládat jakákoli vláda. Pro Slovensko to znamená riziko
nestability, dalšího růstu extrémismu a poklesu ekonomiky.

Někomu se může zdát, že na Slovensku vyhrál euroskepticismus. Neotáčí
se Bratislava zády k Evropě?

Ano, tyto volby zbouraly vícero mýtů o Evropě, která na Slovensku
existovaly. První mýtus byl, že pravicový volič je proevropský. Tento
mýtus pěstovala média od Dzurindova boje s Mečiarem. Ale to je už čistý
pravěk. Mezi tím se pravicový volič přeměnil v těžkého euroskeptika a
dnes s nadšením volí jednoho z největších nepřátel Evropy Sulíka,
který dokonce na evropské tématice svrhl vládu. Pouze idiot by volil SaS,
když by byl proevropský. Naopak, ty pravicové strany, které byly
proevropské, dostaly těžké facky od voličů — ať už KDH, Sieť nebo
Most.

Druhý mýtus byl, že Slovensko je proevropská země. Tyto volby byly pro EU
doslova úderem baseballovou pálkou. Jen si to spočítejte: SaS euroskepse,
OĽaNO euroskepse, SNS euroskepse, Sme rodina euroskepse, Kotleba euroskepse.

Proevropskou orientaci si kromě dvou maličkých staropravicových stran
uchoval jen sociálnědemokratický SMER, přitom mnozí jeho voliči pociťují
vůči EU těžkou skepsi.

Pokud na Slovensku ještě existuje něco jako eurooptimismus, tak tyto volby
ukázaly, že mu věří asi tak 20 % voličů. To je rekordně málo.

Po šílených rozhodnutích EU v otázce migrace, Ruska, TTIP nebo v otázce
Řecka se není čemu divit. Nebudu to ale teď rozebírat. Ostatně, navzdory
kritice Bruselu premiér Fico nikdy nebyl euroskeptikem. Právě naopak.

Snažím se spíš upozornit na to, že se časy mění a je třeba si nalít
čistého vína. Tyto volby nás mentálně odpojily od Evropy a slovenská
pravice, respektive její aktuálně dominantní část, tuto zemi v jádru
Evropy jednoduše nemá šanci, chuť, ani ambici udržet.

Pokud někdo může zachránit proevropské směrování Slovenska, tak to je
velká koalice SMERu a proevropských standardních pravicových stran. Otázkou
ale je, jestli k této koalice existuje politické vůle a podpora veřejnosti.
