Idiot jako národní symbol. Veterán Charty 77 Jan Urban se rozepsal o Miloši
Zemanovi

Nad tím, že český prezident Miloš Zeman věnoval při státní návštěvě
německé kancléřce Angele Merkelové jako oficiální dar výtisk Osudů
dobrého vojáka Švejka, což okomentoval slovy „aby nám lépe rozuměla“,
se zamýšlí na svém blogu na serveru Aktuálně.cz publicista Jan Urban.

Tvrdí, že z Jaroslava Haška vytvořila velkého spisovatele a oběť
kapitalismu teprve komunistická propaganda, která z jeho knihy udělala
nejpřekládanější titul v dějinách české literatury.

Urban poukazuje na to, že Haškův Švejk úspěšně zastínil všechny
skutečné československé hrdiny. A to bylo přesně to, co komunistická
diktatura potřebovala.

Na poušti bez hrdinů se Švejk snadno stal „vlastnictvím lidu“, píše
Urban.

Celý text je ZDE.

Švejk se podle něj stal nejjednodušší výmluvou za zbabělost tváří v
tvář nespravedlnosti. Nikdo se nepotřeboval zamyslet nad faktem, že z „hlediska
vyššího principu mravního“ či snad i jen obyčejné lidské slušnosti,
které snad přece jen by mohly být lepším vodítkem při hledání symbolu
„národního charakteru“, je Švejk zosobněním lidské nízkosti.

Člověk, jenž miluje rozkazy a jakkoliv nelidský „pořádek“, protože
dávají jeho životu smysl, který neumí sám najít. Nikdy, ani v jediném
okamžiku, nezpochybní obsah těch rozkazů, upozorňuje Urban.

To, co bylo napsáno jako zručná satira na dávno minulé pořádky, bylo
podle něj znetvořeno k nepoznání a zneužito ve prospěch zločinného
režimu.

Každá strnulost a každá diktatura musejí Švejkao – troka či ne-občana
milovat, píše dále Urban. Pro otroka neexistuje svědomí, soucit, natož
možnost nesouhlasu s vrchností. Odpor nebo vzpoura jsou absolutně
nemyslitelné, stejně jako možnost vyjádření nebo diskuse s mocí. Pro
dnešní svět, pro dnešní Evropu, postavenou naopak na potřebě neustálé
komunikace, sběru informací a výměny názorů, může otrok Švejk být snad
jenom symbolem slepého pasažéra parazitujícího na všech ostatních.

Miloš Zeman se podle Urbana jednoduše mýlí, jestliže Švejka používá
jako podobenství chytrých malých Čechů stojících proti německému
strašáku. Švejk a švejkování, přežívání v poklonkování mocným a
bez vlastní pozitivní vize světa jsou vnitřním problémem českým a jenom
českým. Nikdo nám kvůli Švejkovi lépe rozumět nebude, myslí si Urban.

„Ostatně, asi nikdo už to nevyjádří lépe, jako to kdysi učinil Pavel
Tigrid: ‚Vybrat si za národní symbol idiota může zase jenom idiot. A to my
nejsme.‘ Svatá slova,“ uzavírá své zamyšlení Jan Urban.
