Zastaví čeští poslanci vraždění nevinných zvířat?

Čeští poslanci si chtějí došlápnout na tak zvané kožešinové farmy, ve
kterých zvířata umírají v hrůzných podmínkách. „Zákaz by byl
především vítězství zvířat, která už nebudou trpět kvůli módě,“
říká v rozhovoru pro Sputnik předsedkyně organizace Svoboda zvířat Lucie
Moravcová.

Skupina poslanců předložila novelu zákona, která zakáže chov a
usmrcování zvířat "výhradně nebo primárně za účelem získání
kožešin." Je to vítězství ochránců zvířat?

Řekla bych že je to především vítězství zvířat, která už nebudou
trpět kvůli módě. Na dalším místě to samozřejmě je i vítězství
ochránců zvířat. Na prosazení tohoto zákona jsme pracovali dlouhou dobu a
spoustu práce nás ještě čeká, protože ještě vůbec není vyhráno.

Proč jsou tak zvané kožešinové farmy problém? Někdo by mohl říci, že
to je obyčejný průmysl…

Ve srovnání s ostatními průmyslovými odvětvími kožešinový průmysl v
České republice většina občanů nechce, jak ukázal listopadový
reprezentativní průzkum CVVM, kde se 70 % občanů vyslovilo pro zákaz chovu
tzv. kožešinových zvířat a 80 % uvedlo, že si kožešinové výrobky
vůbec nekupuje.

Na místě je také etická otázka, zda je morálně ospravedlnitelné velmi
krutě zabíjet a chovat zvířata jen kvůli módním doplňkům, ozdobám,
bambulím či límcům. V dnešní době se totiž zvířata zabíjejí
převážně kvůli nim.

Kožešinové farmy jsou problém z mnoha dalších důvodů. Velmi
problematické je welfare (životní pohoda) zvířat chovaných na farmách (v
ČR jsou to nyní norci, lišky a ve velmi malé míře také fretky). Jsou to
převážně divoká zvířata, která jsou držena celý život v malých,
strohých klecích, kde nedochází k naplnění jejich přirozených potřeb a
zvířata tím trpí.

Jak jejich utrpení konkrétně vypadá?

To se projevuje například poruchami chování (lišky zabíjejí svá
mláďata, zvířata prokazují stereotypie), sebe/agresivitou, problémy s
úmrtností mláďat atp. Snad ještě horší je pak způsob, jakým jsou tato
zvířata zabíjena — lišky jsou zabity elektrickým proudem, kdy je jim
elektroda vsunuta do tlamičky a konečníku, norci jsou udušeni ve
výfukových plynech.

Dalším problematickým aspektem kožešinového průmyslu je, že má
negativní dopady na životní prostředí, a dokonce může mít špatný vliv
i na lidské zdraví. Kožešina stažená ze zvířete se totiž musí chemicky
ošetřit, aby neshnila, a při výrobním procesu se používá mnoho
nebezpečných látek, které pak v kožešině mohou zůstávat. To také
prokázaly testy, které jsme si nechali zpracovat u nezávislého Institutu pro
životní prostřední v Brémách.

O co šlo?

Na českých e-shopech jsme zakoupili náhodně vybrané oblečení pro děti
obsahující pravou kožešinu a výsledky z laboratoře potvrdily, že
kožešiny na všech šesti vzorcích dětského oblečení obsahovaly
nepovolené množství velmi nebezpečných toxických látek. Formaldehyd
například přesahoval legislativou povolené limity až osm krát.

A co móda? Nemohou být ochránci zvířat nařčeni z diskriminace lidí,
kterým se zkrátka kožichy líbí?

Milovníkům kožichů bych nabídla alternativy bez utrpení zvířat, kterých
je při dnešních technologických možnostech víc než dost a jsou k
nerozpoznání od pravých kožešin. A jak jsem již psala výše,
kožešinové farmy si nepřeje většina obyvatel, tudíž to není jen
nějaký "výmysl" ochránců zvířat, nýbrž přání většinové
veřejnosti, a to by se v demokratické společnosti mělo respektovat.

Jaký je postoj v Evropské unii ke kožešinovým farmám? Také dochází k
jejich zákazu?

Evropská Unie jako taková vydala ke kožešinovým farmám zatím jen
doporučení, žádná závazná legislativa, co se týká podmínek chovu tzv.
kožešinových zvířat v EU neexistuje. Nicméně zákazy schvalují
jednotlivé členské země, například Velká Británie, Chorvatsko, Slovinsko,
Rakousko, Holandsko.

Další státy pak přijaly tak přísné podmínky pro chov zvířat, které se
však v praxi chovatelům nevyplatí, a tak chovy v těchto zemích tak jako tak
zanikají nebo již zanikly. Jde například o Německo a Švýcarsko.
