Pevný svěrač, ručník na pleš a nepřehnat to s prášky. Exčlen ČSSD
sepsal dopis Bohuslavu Sobotkovi

ROZBOUŘENÝ SVĚT MARTINA KOLLERA Bezpečnostní analytik Martin Koller, dobře
známý čtenářům ParlamentníchListů.cz, je zároveň bývalým členem
české sociální demokracie. S významnou rodinnou historií sociálního boje.
Proto se cítí kompetentní napsat otevřený dopis Bohuslavu Sobotkovi, který
od roku 2011 do letoška stranu řídil, a lidem kolem něj. V situaci, kdy
někdejší lídr české levice klesl na volební zisk 7 procent se dle
očekávání jedná o velmi kritické psaní.

Můj děda byl sociální demokrat v době Rakouska-Uherska a farář na něj
posílal pomlouvačné dopisy. Otec byl sociální demokrat v meziválečné
ČSR, v době protektorátu si užíval kulturu nacistického pohostinství a v
roce 1948 odmítl vstoupit po takzvaném slučovacím sjezdu do KSČ. Já jsem
jako nestraník spolupracoval s prvními polistopadovými zakladateli ČSSD a
následně dělal poradce v oboru vojenství Stanislavu Grossovi, protože mne
osobně o to požádal tehdejší předseda Miloš Zeman. Když se Gross stal
ministrem vnitra a začal se stýkat s podivnými lidmi, rozhodl jsem se Standu
opustit. Dlouhá léta jsem měl nechuť k členství v jakékoli partaji.

Tuto nechuť, především ve vztahu k ČSSD, posílil sprostý podraz části
vedení ČSSD proti vlastnímu předsedovi Miloši Zemanovi v prezidentských
volbách. Jistě si na něj dobře pamatuješ. Někdo za tu špinavost dostal
koryto v Bruselu, jiný v parlamentu, možná i něco jiného. Až koncem
předsednictví Jiřího Paroubka, který byl poslední osobností a bojovníkem
v ČSSD, i když menší než Miloš Zeman, mne jeden známý doslova ukecal ke
vstupu do ČSSD s tím, že tam vlastně patřím, vždyť jsem se pro ně
opakovaně angažoval. Pro Grosse jsem připravoval informaci z hlediska vstupu
do NATO a k přezbrojení letectva, protože byl rovněž předsedou
branně-bezpečnostního výboru sněmovny.

ČSSD jako rodinná firma, dávno před Babišem

V základní organizaci na Praze 4 byli různí lidé, ale řada opravdu
dobrých, slušných, pracovitých a přesvědčených, že pracují pro lepší
život této země. Čím jsem dohlédl výše, tím byla situace horší.
Situace se stále zhoršovala a již někdy v roce 2015 jsem pomalu přestal
chodit na schůze, protože mi připomínaly schůze Socialistického svazu
mládeže před listopadem 1989. Prázdné žvanění, podlézání vedoucímu
panstvu, stále otrávenější kritika ze strany řadových členů, která
nikoho z panstva nezajímala, dobrovolná účast v davu či na průvodech, kde
vystupovali velikáni partaje. Chyběly jen hodnotné závazky a subotnik a
samozřejmě jednou za čas volby plné stupidního politikaření na téma, kdo
získá placené koryto či koryta nebo půjde na partajní sněm s možností
lézt do zadku panstvu. Mimoto se rozdělovala další koryta v různých
úřadech a firmách na ně navázaných podle toho, jak dopadaly volby. Vím,
že u ostatních partají je to podobné, ale ČSSD byla historicky vždy strana
občanské většiny, strana sociální a strana antiklerikální. U takové
KDU-ČSL Hermana či Halíka a jejich klonů bych už z historického hlediska
pozitivní vztah k občanské většině ani nečekal.

Koryta byla v ČSSD samozřejmě vyhrazena pouze pro partajní nomenklaturu,
kterou tvořili staří kamarádi, mnohdy předlistopadoví svazáci a straníci,
dále členové jejich rodin a příbuzenstva. Na odborné schopnosti se moc
nehledělo podle hesla „blbý, ale náš“. Vedení ČSSD je toho
ilustrativním dokladem. K něčemu takovému se před listopadem 1989
propracovala KSČ a nedávno rovněž ODS. Hlavně nebýt moc revoluční,
příliš nepodporovat bahno, pardon, občany a voliče, a hlavně vše podle
Bruselu a Berlína. Smrádeček a teploučko.

Pohrdání členskou základnou se letos samozřejmě projevilo, a to
zaslouženě, především u takzvaných levicových stran utápějících se v
politické korektnosti a více či méně otevřeném podlézání Bruselu.

Názory odborníků většinou nikoho z vedení ČSSD nezajímaly, přestože od
některých řadových členů by se mohla nomenklatura mnohé přiučit, ať se
jednalo o ekonomii, hospodářství, ekologii, sociální otázky, školství,
rozvoj průmyslu a další problematiku. Jakékoli pozitivní návrhy
směřující ke změnám a získání stále klesajícího počtu voličů se
odmítaly nebo se na ně neodpovídalo. Jenže mlčení v tomto případě
neznamenalo souhlas. Před volbami se hlavně natiskly tuny papíru mnohdy
stupidního obsahu, protože z toho pravděpodobně ještě někdo získal
slušnou provizi. A kategoricky se žádala účast na veřejných vystoupeních
stranických duševních titánů.

Ilustrativní ukázkou situace v ČSSD je osud jednoho tehdejšího kolegy.
Počátkem devadesátých let pomáhal znovu vybudovat ČSSD, chodil po
hospodách a mluvil s lidmi. Byl a pravděpodobně dodnes je věrným a
pracovitým členem. Nikdy se nehnal po funkcích. Když přišel o práci,
partaj se na něj vykašlala, takže nakonec musel prodat byt v Praze a
odstěhovat se na chatu kamsi do lesa, kde neměl ani internet. Takový přítel
Hašek měl v té době 28 placených funkcí za 3,5 milionu korun měsíčně,
možná je má dodnes, a k tomu hodnost plukovníka hasičů. A možná toho pro
ČSSD neudělal ani tolik co můj kamarád. Zato takových Hašků je ve vedení
ČSSD víc. Především mladé kádry, které nikdy nepracovaly a
připomínají Bendu z ODS, podívej se do zrcadla, mladý sociální demokrate
Sobotko. Jen se mnozí z nich raději tak hlasitě neozývají. Zažil jsem i
výjimky, ale nemohu se zbavit dojmu, že jich je menšina. Sedmého ledna 2016
jsem z ČSSD vystoupil. O dva měsíce později jsem byl vyloučen. Už to je
ilustrativní ukázka poměrů ve Tvé partaji.

Dobrý voják Sobotka a jeho kumpanie

Na vojenství v ČSSD vlastně žádní odborníci nebyli a dodnes ani nejsou.
Nechtěl jsem věřit vlastním uším, když jsem zjistil, že v ČSSD se
ještě po roce 2000 v branném výboru vážně zabývali otázkami bitevních
lodí, které odešly pod tlakem letectva do historie již za druhé světové
války. Z hlediska strategie a bezpečnosti se nikdy nešlo přes to, co
povídalo evropské panstvo v Bruselu a Berlíně. Vydatně se kývalo a
oslavovala se ta velká moudra, která nás dovedla tam, kde jsme. Co dodat,
jestliže vojenským expertem je v ČSSD přítel Hamáček, který dělá čest
svému příjmení a na vojně nikdy nebyl ani jako voják základní služby.
Samý internetový stratég papouškující cizí názory (jako všemožní
vojenští a bezpečnostní analytici v současné ČT24), ale nikdo si nevšiml,
že s armádou to jde od deseti k pěti a sloužila dlouhodobě především
jako dojná kráva díky rozprodejům majetku. Jediný, kdo v oblasti vojenství
něčemu rozuměl, byl v ČSSD Miloš Titz.

Kdybychom se měli pozdržet v oblasti vojenství, museli bychom vedení ČSSD
připodobnit k osobnostem z knihy Osudy dobrého vojáka Švejka, případně
zavítat ke Švandrlíkovým Černým baronům. Ty mi bohužel připomínáš,
ber to jako přátelskou konstruktivní kritiku, nikoli politického vůdce, ale
kadeta Bieglera, a to jak svojí neschopností a aktivní vyplašeností, tak
ostudnou podlézavostí Merkelové a její partě (opravdu bych Tě rád viděl
na vojně u bigošů).

Řečný ministr zahraničí, bývalý tajemník předlistopadové ČS strany
socialistické (moc se nechlubí, jak hlasovával pro vedoucí úlohu KSČ), mi
notně připomíná halasného a žvanivého poručíka Duba, který všude byl,
všechno viděl, všechno ví nejlíp a vždy vykládá, co se od něj kde
čeká (a po vzoru soudruha Fučíka je sexuálně orientován na pravicové
dcérky, aspoň že ne na synky, i když ty výzvy za křoví jsou podezřelé).

Přítel bruselského panstva Špidla, nadšený pracant stachanovského typu,
bohužel bez odpovídajících výsledků, mi silně připomíná Dubova sluhu
Kunerta (nemohu se zbavit dojmu, že pokud by mu z Berlína nařídili nacpat se
vlastním trusem, s radostí to udělá, a ještě bude volat s přitroublým
úsměvem o nášup, aby ne za ty peníze z Bruselu). Ministr vnitra mi
připomíná strážmistra Flanderku z Putimi, který sice neměl stánek se
zeleninou v Plzni, ale verboval různé Pepky Vyskoče k boji s ruskou
propagandou a špionáží a podlézal panstvu ve Vídni (dnes se vyplatí
podlézat panstvu v Berlíně umožněním řádění německé policie na
našem území jako za protektorátu).

Stejně zbytečný jako obojetný bývalý ministr pro lidská práva Dienstbier
(který dočasně zalezl, aby nedostal ČSSD pod 5 %) mi připomíná
feldkuráta Katze, stejně jako jeho následník Chvojka (ten spíše pouhého
ministranta), který vykládal, že zastaví podporu multikulturních neziskovek,
a potajmu nic neudělal (která z nich to teď bude živit za naše či
americké peníze, což platí pro oba).

Z velkých osobností ČSSD je třeba připomenout ještě přítelkyni Buzkovou,
nevalnou ministryni školství, která kromě agresivní hádavosti na úrovni
trhovkyně vynikala pouze fyzickými přednostmi, podporou rozkladu školství a
drog. V současnosti se ji zase některé socialistické kádry, hledající
zoufale viditelnější figury, snaží vytáhnout ze zaslouženého zapomnění
(zde je přirovnání spíše z hlediska Švandrlíkových Černých baronů
raději bez upřesnění).

Trochu k pobavení je socialistická feministka Marksová, která by vydala i za
fabrikantku Engelsovou, jestliže se předvádí v médiích na fotkách zhruba
o třicet let mladší, což mne u takové bojovnice za práva žen založená
na asexualitě doslova šokuje (z pracovního hlediska nešokovala ničím
podstatným). Na závěr nelze zapomenout na Tvého méně známého hlavního
poradce Pokorného, který ovládal vedení ČSSD jako smečku varietních
mopslíků, což dokazuje jejich úroveň.

Ještě jsem si vzpomenul na bývalého přítele Teličku, s nímž jste si
podobni jak vejce vejci, možná nejen vizuálně. Ale možná se mýlím,
takže se jako řadové voličské bahno za vše poníženě omlouvám, neboť
všichni jmenovaní jen neúmyslně dělají zdánlivý negativní a komický
dojem a jsou to vrcholně poctiví a nezištní bojovníci za práva a blahobyt
občanské většiny, českého státu a národa. Příkladem je Tvůj kamarád
Euro Prouza, který se společně s Tebou radoval nad programy PESCO a Vojenský
Schengen. Měli byste pomalu vyrazit na ruskou hranici, když jste tak chtiví
bojovat. Rozhodnutí nechávám na čtenářích.

Ostuda na ostudu

Ubohý volební výsledek jak Tebe, tak Tvojí party a celé nomenklatury mluví
za vše. Zodpovědní politici by už dávno zmizeli ze scény. To však v ČSSD
nelze po dobrém očekávat, takže kdekdo se bude držet partajní funkce jako
příslovečný trus košile. Ještě jako člen ČSSD jsem na schůzích
opakoval, že byste se měli učit od Kalouska, a sklízel jsem nadávky. Tím
jsem samozřejmě nemyslel lézt mu, přesněji KDU/TOP, do zadku jako letos,
vymýšlením protibabišovských a protizemanovských koalic doprovázených
zdivočelými výrony patočkovských propagandistických mouder, placenými z
našich kapes.

Kalousek opět potvrdil, že patří mezi politické osobnosti a taktiky, takže
mazaně odstoupil z vedení TOP 09 a může se komickým figurkám z ČSSD tak
akorát smát. Nové tváře TOP 09 Feri a Bartoš (byť maskovaný jako Pirát)
mají dohromady víc hlasů, než jste se svým početným placeným partajním
rodinným aparátem dokázali získat v současnosti a dokážete v bližší
budoucnosti. Možná vaši nástupci. Je opravdu otázka, zda se řadová
členská základna a voliči ČSSD vzchopí a budou prát trus z košil. Jinak
to bude v příštích volbách pod 5 %, tedy bez koryt a přístupu k penězům
či penězovodům s výjimkou státního příspěvku, pokud překročíte 3 %.
K tomu všemožné dluhy získané přemírou neschopnosti a arogance,
počínaje "lihovým domem" a soudy kolem něj.

Jestli se letos díky protibabišovskému bloku nepodaří sestavit vládu, a
může to být sakra brzy, budete mít velký problém zvaný 5 %. Andreje
Babiše sice nelze podezřívat z toho, že by měl odpor k penězům, ale na
rozdíl od vás není na státních tak závislý a dokáže o tom přesvědčit
voliče. Proto nemusí za každou cenu odklánět, takže je z pohledu voličů
v pozici čestného bojovníka proti korupci, která v této zemi řádí už
příliš silně a příliš dlouho. Kromě toho jako podnikatel potřebuje
stabilnější prostředí, nikoli jakousi permanentní kavárenskou či
socialistickou revoluci, destabilizaci a umělou atmosféru strachu a
nepřátelství vyvolávanou těmi, kteří tráví život od mládí
politikařením a nikdy se neživili prací. V tom s ním souhlasí značná
část obyvatel.

Národ už je unaven vousatými žvanivými a politicky korektními evropskými
revolucionáři, pravdoláskaři, bojovníky proti Rusku a Číně, prolhaností
politiků i médií a jejich nesplněnými sliby, chudobou, multikulturalismem a
ničením národa. Zatímco některé jiné strany mají stále šanci se
podílet na budoucí vládě, Tvůj stupidně vedený boj proti Babišovi a
Zemanovi, podporovaný vedením partaje a Patočkovým tiskem dovedl ČSSD do
situace, kdy ji Andrej Babiš použije jako medvěd zajíce. Jen si do té doby
nech narůst vlasy, nebo kup lepidlo a paruku.

Zde si můžeme připomenout další vydatnou stupiditu Tvého vedení partaje,
a to nenávistný boj proti Miloši Zemanovi. Možno říci, že se Ti podařil
unikátní politický tah. Jako nesvéprávný kašpárek pana Kalouska jsi ve
spolupráci se sobě podobnými duševními titány dotlačil ke spojenectví
Miloše Zemana a Andreje Babiše, největší politickou a největší
ekonomickou osobnost naší země. Něčemu takovému se ve sportu říká
vlastňák. Není jasné, zda je to v Tvém případě výsledek ztráty
soudnosti, duševního přetížení, osobního nepřátelství, upoceného
strachu na základě špatného svědomí z dávného podrazáctví, nebo
následek rozkazu z Berlína či Bruselu.

Tam samozřejmě jako českého prezidenta nepotřebují vlasteneckou osobnost,
ale loutku, nejlépe slouhu. Bez urážky, ale koho bude nejostudnější
vedení ČSSD podporovat za pár měsíců, jestliže většina členské
základny dá hlas Miloši Zemanovi? Nic proti panu Drahošovi, ale je to
člověk mimo politiku, také žádný mladík a v praxi bude v nejlepším
případě dobrý na vítání zahraničních návštěv u schůdků letadla (snad
bez žhavých polibků Brežněv – Husák s padajícími protézami),
reprezentativní a politicky korektní projevy v Bruselu, kladení věnců,
udělování profesury kdejakému šaškovi z pražské kavárny, povyšování
generálů sloužících cizím zájmům a slavnostní nástupy hradní stráže.

A bude především zavázán těm, kteří mu poskytují tak silnou a
nákladnou podporu v médiích i na ulici, tedy pražské kavárně
posluhující cizáckým zájmům! Musíme se zeptat, co pana profesora tak
účinně přesvědčilo, aby ze sebe jako předlistopadový nomenklaturní
kádr a ve svém věku dělal kašpara a 17. listopadu se předváděl jako
protikomunistický odbojář? Dočkáme se i Jakeše a Biľaka v rolích
disidentů? Co na něj kdo ví? A co o něm kdo z nás ví?

Pokouším se ho srovnat s ekonomickými úspěchy prezidenta Zemana v Rusku a
Číně. Dovedu si představit německé zpravodajství. „Právě dosedlo
vládní letadlo s českým prezidentem, kterého doprovází početná delegace
lidsko-právních expertů a multikulturalistů z neziskových organizací pana
Söröse. Přiletěli položit věnec ke zlatému pisoáru Václava Havla v
muzeu barevných revolucí a multikulturalismu a podepsat s kancléřkou
Merkelovou převzetí sta tisíc uprchlíků z Afriky.

Nového pana prezidenta sice nezná nikdo, ale to nevadí, protože je to
prezident naší východní kolonie jako kdysi Hácha.“ Možná že takový
prezident Nikdo (nemusí se jednat o pana Drahoše, aktuálně hlavního
protikandidáta) povolá nazpět do služby generála Picka, který sice uměl
jen pořádat slavnostní nástupy, klást věnce a využívat sexuální
podporu podřízené, zaplacenou funkcí ředitelky odboru po vzoru premiéra
Nečase (na víc už mu možná nezbýval čas). Stejně to dotáhl na
armádního generála, náčelníka Generálního štábu a ministra obrany jako
živoucí doklad ubohé úrovně generality naší armády. Bylo by to skvělé
evropské dueto. Špičkový politik nikdo a špičkový voják nikdo,
pravděpodobně oba moralisté světového formátu.

Z politického hlediska bychom neměli zapomínat ani na ostudné přehlížení
historie sociální demokracie. Jedná se především o podlézání KDU-ČSL a
jejím klonům. Vyvrcholení jsme viděli v době takzvaných církevních
restitucí, kdy se vracel i majetek, který zabavil císař Josef II., a
státní majetek, který měla církev pouze ve správě. Je vcelku logické,
že nejbližším partnerem ČSSD by měla být KSČM, protože se jedná o
levicové strany. Odstup byl pochopitelný počátkem devadesátých let.

Nicméně KSČM má již 27 let čisté ruce na rozdíl od jiných partají
včetně ČSSD. Umíněné oficiální nepřátelství ČSSD v podstatě
zlikvidovalo možnost levicové koalice, která by mohla zastavit například
všemožné reformy vedoucí ke snižování důchodů. Bohužel ČSSD se v
rozporu s tradicemi sociální demokracie dostala do vleku KDU-ČSL, tedy strany
prosazující zájmy sudeťáků a v posledním období i TOP 09. Stala se z ní
regulérní pravicová strana, jejíž vedení se prakticky odtrhlo nejen od
voličů, ale rovněž od vlastní členské základny.

Nakonec začínáte podlézat Zeleným a Pirátům, klonům TOP 09. Dnes je
vedení ČSSD plnoprávnou součástí takzvané pražské kavárny, která
prosazuje multikulturalismus ve smyslu neomezené migrace Afričanů do Evropy
na úkor domácího obyvatelstva, podporu šíření islámu, ničení bílé
rodiny, státu a národa. Bohužel si nemůžeš udělat na hlavě dredy, ale
jako by se stalo. Občané republiky jsou Ti vděčni, Bohušu.

Neměli bychom zapomínat ani na Tvoje ekonomické úspěchy. Nepěkná
přezdívka „Dluhoš“ sice není úplně pravdivá, protože při
zprůměrovaném výpočtu růstu zadluženosti za časovou jednotku Tě
předstihli pánové Janota a Tlustý, ale z absolutního hlediska jsi je spolu
s panem Kalouskem hravě odsunul na třetí a čtvrté místo. Zajímavé je,
že konzervativní pravičák Klaus dokázal v krizové situaci transformace
celého hospodářství a rozdělení republiky devadesátých let udržet
větší ekonomickou stabilitu a funkčnější sociální systém než
levicový ekonom Sobotka.

Sobotka hovoří k rozpočtu:

O lithiové aféře, kde vydatně zapracoval proti zájmu státu a národa Tvůj
ministr průmyslu a obchodu, snad ani není třeba se rozepisovat. To mají
mnozí ještě v čerstvé paměti. Nicméně je dobré připomenout OKD. Tam
ses nesmazatelně zapsal spolu s Tvým ministrem průmyslu a obchodu Urbanem
vysoce přátelským gestem nízké ceny miliardáři Bakalovi. Tvůj kumpán
Zaorálek, spravující severomoravský pašalík ČSSD, o tom určitě rovněž
dobře věděl a najednou se tím stydlivě nechlubí, stejně jako
předlistopadovou minulostí. Proto najednou takový zuřivý boj v médiích za
práva horníků, samozřejmě nikoli proti kamarádu Bakalovi, ale pumpnutím
státní kasy. V případě likvidace Škodovky, Poldi a dalších podniků s
tisíci propuštěnými zaměstnanci jste tak aktivní nebyli. Proč asi, že by
strach a černé svědomí?

Docela mne mrzí, když slyším stále častěji známou průpovídku: „Ve
dne spal a v noci krad, sociální demokrat.“ Nijak tím nenarážím na Tvoji
přezdívku kufřík, protože se určitě jedná o kufřík toaletní plný
pudru, deodorantů a naopak lubrikačního gelu na cesty do Německa. Stejně
chápu i přezdívku bývalého ministra Mládka, která zní Kapsa. Určitě je
to zapečená kapsa plněná bezmasými paštikami z Kauflandu a opatřená
ženskými erotickými motivy. Přezdívka Tvého kamaráda Zaorálka, který je
známý jako Tlučhuba, se mi naopak zdá docela realistická. Koneckonců
veškeré přezdívky pocházejí od členské základny ČSSD.

Na závěr ekonomického bloku osobních zkušeností z ČSSD musím
připomenout dalšího Tvého kumpána, Milana Urbana, s nímž vám to na
společné fotografii při jednání o OKD moc sluší. Za svého působení na
třech ministerstvech (obrana, průmysl a obchod, zahraniční věci) jsem
zažil různé ministry a potkal jsem jich hodně, ale nikdo nebyl tak
arogantní jako sociální demokrat Urban, známý solárník, jemuž můžeme
děkovat, kromě OKD, za drahou elektřinu. Jinak nepředvedl v úřadě nic
podstatného kromě toho, že podle pozdějšího svědectví smějících se
kolegyň se rád předváděl na zahraničních služebních cestách jako
velký sportovec na plážích před sekretářkami a asistentkami. Typický
socialista hrající si za peníze daňových poplatníků na amerického
milionáře. O co více nakrucování na pláži, o to méně práce pro stát.
Jen bych doplnil, že na rozdíl od urostlého prezidentského protikandidáta
Topolánka se Urban předváděl v plavkách, pravděpodobně tak ze
šedesátých let (fotku jsem viděl a divil se, že při svých příjmech
nepoužívá něco onačejšího), takže kromě povislejšího břicha asi
nebylo čím se chlubit.

Jeho nejmarkantnějším orgánem byl a patrně zůstává usoplený kozácký
knír, i když proti tomuto hodnocení bude asi protestovat. Nicméně jsem ho
kdysi potkal na schodišti Na Františku poté, co uháněl z oběda
servírovaného mu osobním kuchařem do kanceláře, patrně za nějakou
socialistickou přítelkyní a jeho knír zrovna čistotou nezářil. Jen
doufám, že zase nezačne vylézat jako ekonomický reformátor ČSSD v
případě odchodu současného vedení. Posun různých dlouhodobě zavedených
krajských kašparů do vyšších pozic, ovládaných na dálku současnými
šéfy, nic nevyřeší. Komedie typu „Já bych to tedy vzal“ je urážkou
členské základny. Je třeba začít od základu a s vlasteneckými lidmi,
kteří nepáchnou podrazy vůči vlastním členům, korupcí a podlézáním
cizím zájmům a vrátí se k historickým kořenům, tedy vlasti a národu.
Žádní Bohušové, Lubomírové, Milanové, Jirkové, Petry a podobní,
kteří si udělali z ČSSD rodinnou firmu.

Dobrou noc a sladké sny, Bohouši, veleknězi politické korektnosti. Je to
možná delší než instrukce z Bruselu a Berlína, ale určitě sis početl.
Dotáhl jsi ČSSD do personální ubohosti, šedé průměrnosti a hanby. Nelze
se zbavit představy, že pro některé reprezentanty ČSSD už není žádný
anální otvor dost úzký a páchnoucí, aby do něj nevlezli, pokud to něco
vynese. Hlavně pevný svěrač, ručník na pleš a nepřehnat to s prášky. A
do té války na východě zásobu plenkových kalhotek, budou se Ti hodit,
evropský hrdino. Ostatně, na nějaké bahno a jeho názory se přece můžeš…
