Jan Keller: Výbuch v Bruselu mě minul o 15 minut. Prodáme naše zbytky
Číňanům, nastěhujeme si sem černochy a budeme vystaveni teroristům

ROZHOVOR Nejsem žádný posera, do Bruselu budu jezdit dál a po městě tam
využiji i hromadnou dopravu jako ostatní lidé, říká europoslanec, sociolog,
profesor Jan Keller, kterého výbuch minul jen o 15 minut. Keller v rozhovoru
pro ParlamentníListy.cz uvádí, že Spojené státy věnovaly miliony dolarů
na destabilizaci syrského režimu, a přitom dohoda o společném postupu s
Ruskem by je vyšla mnohem laciněji. Nediví se ani stále většímu
rozevírání nůžek mezi bohatší a chudší částí společnosti. K tomu
prohlašuje: „Při narůstající impotentnosti levice je pravděpodobné, že
tento trend bude i nadále pokračovat.“

Nemělo by se už konečně po bruselské tragédii razantně omezit bezhlavé
přijímání uprchlíků do Evropy a neměli bychom se v daleko větší míře
zaměřit na jejich prověřování, které zatím – i podle názoru
zaměstnanců Ministerstva vnitra – na řeckých hotspotech moc nefunguje?

Než prověříte všechny migranty, tak vám mezitím vybuchne pár desítek
radikálních islamistů, kteří se v Evropě narodili a kteří si i při
všech sociálních potížích žili v průměru mnohem lépe než patrně
většina těch, kdo k nám přicházejí. Tvrdší v případě registrace být
musíme. Ovšem s vědomím, že se tím tak mnoho zase nevyřeší. Úterní
výbuch na bruselském letišti mne minul zhruba o čtvrt hodinu. O to více mne
mrzí, že někteří mí kolegové europoslanci zareagovali tím, že snad
přestanou do Bruselu jezdit. Jeden z nich se dokonce chlubil, že let odřekl,
protože situace se mu zdála nebezpečná. Já tam budu jezdit i nadále a
nadále budu používat veřejnou dopravu, nikoliv parlamentní auta. Jestliže
nejsme schopni situaci zlepšit, musíme aspoň žít ve stejných podmínkách
jako ostatní. Posera není ten, kdo má strach, ale ten, kdo se strachu vyhne
tím, že se nevystaví rizikům, ve kterých musejí žít i se svými dětmi
druzí lidé.

Současná německá vláda stále prezentuje k uprchlické krizi tzv.
společné evropské řešení. V rámci dohody s Tureckem uvažují politické
špičky v EU ve shodě s Berlínem stále o zavedení kvót. Tentokrát se
jedná o běžence z tureckých utečeneckých táborů v systému jeden za
jednoho, jak to zaznělo na posledním summitu EU s Tureckem. Domníváte se,
že i po bruselských útocích a také po výsledcích zemských voleb, kdy
část německé populace dala najevo svůj nesouhlas s dalším příjímáním
uprchlíků, bude systém přidělování v EU i nadále aktuálním tématem?
Neoslabila se síla německé kancléřky a její vlády? Angela Merkelová bude
na systému přerozdělování trvat tak dlouho, dokud to bude považovat za
výhodné. Jakmile to za výhodné považovat přestane, prohlásí, že vždy
byla zásadní odpůrkyní systému přerozdělování. Obávám se, že její
tvrzení pak budou opět opakovat ozvěnou i někteří naši politici. Docela
je chápu, osvědčují si tím, že i oni jsou profesionálové.

Jak byste vůbec zhodnotil uplynulé zemské volby ve třech německých
regionech? CDU kancléřky Merkelové sice ztratila některé voliče ve dvou
spolkových zemích, ale na vládě v nich se může stále podílet. Hnutí
Alternativa pro Německo, která se staví proti migraci, naopak získala
poměrně dost hlasů. O čem to svědčí? Domníváte se, že Německo bude
například nuceno poněkud změnit svůj „otevřený“ kurs politiky vůči
běžencům?

Na výsledcích německých zemských voleb mne nejvíce zaujalo, že ve dvou ze
tří zemí skončila SPD na čtvrtém místě. Jsem velice zvědav, zda to u
této části německé levice povede k nějaké formě přehodnocení
dosavadní politiky. Až dosud vystupovali poslanci za SPD v Evropském
parlamentu jako jakýsi předvoj Angely Merkelové. Byl bych moc rád, kdyby to
už skončilo, protože mi to připadá nevkusné a politicky sebevražedné.

I když Angelu Merkelovou v řadě evropských zemí zrovna moc nemusí, stále
má ještě v Německu, i přes určitý pokles, celkem dost velkou popularitu,
o které se může některým našim politikům je zdát. A to i přes fakt, že
téměř v každém německém městě mají s migranty alespoň nějaké
problémy. Čím si to vysvětlujete?

Na to se musíte zeptat samotných Němců. Mně se Angela nelíbila ani jako
propagandistka Honeckerovy mládeže, ani jako vůdkyně německých
křesťanských konzervativců. Obojí sice dělá naprosto profesionálně,
chybí mi však v tom aspoň špetka věrohodnosti. Proč to nechybí mnoha
Němcům, to je pro mne velká záhada.

Na Slovensku se dostali do parlamentu krajní extremisté ze strany Naše
Slovensko, u našich západních sousedů bodovalo sdružení Alternativa pro
Německo. Bude nyní v evropských zemích kvůli uprchlické krizi trendem
volba uskupení podobného typu? Doplatí na to například v budoucnu i strany
založené na liberalismu?

Před tímto trendem varuji už déle než rok. Vysloužil jsem si za to
nálepku rasisty, nácka a xenofoba. Kritizovali mne v této souvislosti tak
vynikající odborníci, jako jsou pánové Ondřej Slačálek a Ondřej Císař.
Ani jeden z nich bohužel dosud neprozradil, jak chce nástupu krajní pravice
zabránit. Asi si tento plán nechávají až na dobu, kdy tento problém začne
ohrožovat i naši kavárnu.

V Sýrii byl dojednán mír, kterému ale nikdo příliš nevěří. Západ
obviňuje Rusko z brutálního postupu majícího za cíl udržet za každou
cenu u moci Bašára Asada. Rusko zase obviňuje Turecko z podpory Islámského
státu a naznačuje, že by Západ, Turecko a Saúdská Arábie v rámci „plánu
B“ mohli obsadit části Sýrie. Kde je pravda? A hlavně, kde je budoucnost
válkou ničené Sýrie?

To, že se zmíněné státy nedokázaly domluvit na společném postupu, je
ještě mnohem zlověstnější než hrozba atentátů, která v dohledné době
už jen poroste. Spojené státy věnovaly miliony dolarů na destabilizaci
syrského režimu. Dohoda o společném postupu s Ruskem by je vyšla mnohem
laciněji. Snad bude umět počítat aspoň příští americký prezident. A
nemusí být na rozdíl od toho současného ani nositelem Nobelovy ceny míru.

Situace Ruska jako takového může vypadat zneklidňujícím způsobem díky
problémům s cenou ropy, která podráží ruské hospodářství. Lidé sice
Putinovi věří, nicméně... Máme se připravit na obnovení konfliktu na
Ukrajině nebo na začátek jiné války za účelem vybuzení vlastenectví a
zakrytí vnitřních problémů? Jaké faktory v „ruské“ problematice jsou
běžně opomíjeny?

Vývoj v Rusku záleží do značné míry na tom, kolik milionů dolarů bude
vydáno na jeho destabilizaci. Za to, co dělal Jelcin zadarmo, budou chtít
jeho možní pokračovatelé dobře zaplatit. Až k tomu jednou dojde a kolega
Štětina začne slavit, měli bychom se postarat aspoň o to, aby si ruští a
ukrajinští utečenci na našem území navzájem příliš neškodili. Jsou
přece jen jedné krve.

Francie, Británie, Dánsko, Nizozemí, Maďarsko, Polsko... Ve všech těchto
zemích existují výrazné politické síly, které se odklánějí od
hlavního proudu evropského myšlení. Chtějí výstup svých zemí z EU,
případně navázání větší spolupráce s Ruskem. Měl by se Brusel
některých z nich obávat? Kterých nejvíc?

Nejsem ten, kdo by se cítil oprávněn sestavovat jakési seznamy největších
potenciálních škůdců. Musí mi stačit, že moje jméno se na skoro všech
seznamech objevuje. Jsem veden na seznamech lidí, kteří zaprodali republiku
za místo v Bruselu i na seznamech údajných nácků, kteří šíří
xenofobii. Jakýsi mladý levičák o mne napsal, že bych měl vypadnout z
republiky. Snad proto, aby zde bylo o jedno místo více pro migranty. Na jednom
seznamu pocházejícím z levicové dílny figuruji dokonce společně s Adamem
B. Bartošem, který mne svého času zařadil na svůj seznam pravdoláskařů.
Až někdo zhotoví přehled přitroublých zhotovovatelů seznamů, bude
takový seznam prakticky nekonečný. A bude to asi jediný seznam, na kterém
figurovat nebudu.

Množí se varování před příchodem další ekonomické krize. Exšéf Bank
of England Lord Mervyn King například uvádí, že světové hospodářství
je na pokraji další havárie. Česká ekonomka Šichtařová prorokuje krizi s
velkým K, běžně se používá termín „dokonalá bouře“. Ekonomická
bouře prý začne na finančních trzích, které jsou údajně přehřáté.
Co z toho může být pravda a v jakém horizontu?

Když to přesně neví paní Šichtařová, nemůžu to pochopitelně vědět
ani já. Ekonomové obecně dokážou zdůvodnit, proč krize nutně musela
přijít (pokud skutečně nastane), tak také to, proč v žádném případě
přijít nemohla (pokud k ní nedojde). Já takový odborník nejsem. Jenom bych
z hlediska obyčejného selského rozumu podotkl, že pokud bankéři vydělali
na krizi předchozí, není z jejich strany jediný racionální důvod bránit
se krizi příští. A my můžeme být v takovém případě naprosto klidní.
Teorie neviditelné ruky nám přece sděluje, že pokud bankéř hájí svůj
osobní zájem, vykvete z toho dříve nebo později nepochybně blaho celé
společnosti.

Čína v řadě ohledů stagnuje, její problémy se přelévají do celého
světa. Jak hodnotit budoucnost ambiciózní nastávající velmoci? Považujete
za zajímavé její projekty, kterými se snaží prosadit v zahraničí,
například projekt Nové Hedvábné stezky a některé další investice? Máme
se bát čínských investorů, levné čínské práce a také snah, za
kterými mohou být skryty velmocenské cíle Číny?

Co by daly jiné země světa za to, pokud by stagnovaly tak jako Čína. V
rámci globalizace, kterou všichni vítali a oslavovali, je přece logické,
že největším investorem se stane Čína. Každý bude mít v globalizaci
svoji roli. Role Čechů a Moraváků bude spočívat v tom, že prodají zbytek
lukrativních položek Číňanům, nastěhují k sobě černochy a spolu s nimi
budou vystaveni teroristickým akcím radikálních muslimů. Kdo bude proti,
skončí se mnou na seznamu nácků a pánové Slačálek s Císařem si na něm
zgustnou. Každý prostě máme v globalizaci svoji roli. Někdo tragickou,
jiný šaškovskou.

Zatímco ekonomika roste, levicoví pozorovatelé kritizují fakt, že běžní
lidé i v České republice častokrát růst nepociťují. Tedy, že reálné
mzdy a životní úroveň nerostou, jak by měly. Stejně tak pokračuje trend
častějšího uzavírání pracovních úvazků jiných než hlavní pracovní
poměr, což vede řadu lidí do příjmové nejistoty, nebo rovnou pracující
chudoby. Jak jsme na tom v tomto směru v ČR, jak je na tom západní Evropa?

Zhruba od konce 70. let 20. století se růst ekonomiky trvale odpoutal od
růstu životní úrovně. Příjmy stagnují a pracovní místa jsou stále
nejistější, i když ekonomika roste. Stále menší počet lidí si
přivlastňuje stále větší díl nově vytvořeného bohatství. Při
narůstající impotentnosti levice je pravděpodobné, že tento trend bude
pokračovat. Vlna migrace a konflikty s ní spojené povedou zároveň k
paralyzování jakékoliv formy odporu proti tomuto trendu a ke kanalizaci
napětí směrem od sociální otázky k otázkám etnickým. Ti na levici,
které považuji za šašky, tomuto trendu jednoznačně nahrávají. V
Evropském parlamentu to vidím denně.

V minulých dnech vyzval Senát ČR prezidenta Miloše Zemana k tomu, aby
nerozděloval českou společnost. Hlasování o tomto usnesení v Senátu
prošlo těsně o jediný hlas. „To, že premiéra Sobotku dehonestuje,
škodí nejen premiérovi, ale škodí to celé zemi,“ řekl podle deníku
Dnes o Zemanovi senátor Jiří Šesták z klubu Starostové a nezávislí,
který usnesení navrhl. Co si o tom myslíte, mají někteří senátoři
pravdu, anebo to je úplně jinak?

Mrzí mne, jaké vztahy panují mezi prezidentem a premiérem. Naše země
prochází velice kritickou fází vývoje (anebo regresu) a rozmíšky mezi
vysokými ústavními činiteli jsou tím posledním, co bychom dnes
potřebovali. Senátor Jiří Šesták má obrovskou výhodu v tom, že nemůže
zemi škodit, i kdyby chtěl, protože ho nikdo nezná.
