Trump a Medveděv podlomují dolar. Názor

Co nejvíc zajímalo západní masmédia na pekingských jednáních Dmitrije
Medveděva a hlavy Státní rady ČLR Li Kche-čchianga? Ta, počínaje Reuters
a konče Newsweek, si všimla a zapamatovala pouze zastřený útok ruského
premiéra na hegemonii amerického dolaru.

Pouze jedna fráze o tom, že se světový finanční systém nesmí omezit na
dominanci jedné měny, stačila, aby se návštěva ruského premiéra v
Pekingu stala středem pozornosti amerického tisku. Je zjevné, že postavení
americké měny, kdysi neochvějné, je dnes pro USA bolestivým tématem.

Problémy ale stejně určitě vzniknou. Podle odhadu MMF se může 20 %
amerických korporací stát v případě zvýšení dolarových sazeb
neschopnými obsluhování svých dlužních závazků, což může způsobit
řetězovou reakci defaultů. Žádné hospodářství nedokáže přežít
podobný šok a následky tohoto scénáře budou ty nejbídnější.

Na druhou stranu se také nedá pokračovat v dnešní tradici „pumpování"
ekonomiky „čerstvými dolary," a nejde jen o riziko vzniku inflačního šoku,
ale o to, že taková monetární politika nutí investory, aby vkládali do
podniků a společností, jež měly dávno zbankrotovat, odejít z trhu a
uvolnit zdroje a podíl na tomto trhu rentabilnějším konkurentům. Kvůli
sazbám, jež se pohybují kolem nuly, mohou dokonce ty společnosti, jež
nemají a nebudou mít v dohledné budoucnosti zisk, znovu a znovu brát úvěry,
vydávat dluhopisy a nadále skupovat na trhu vlastní akcie, čímž uměle
zvyšují jejich cenu, a což zase umožňuje vyplácení obrovských bonusů
neefektivnímu korporačnímu managementu.

Podle výsledků posledního čtvrtletí má Tesla ztráty ve výši 619
milionů dolarů, což je rekordní dokonce pro takovou neefektivní společnost.

Kdyby neexistovala měkká monetární politika Federální rezervy, nedokázaly
by takové společnosti jako Tesla již dávno získávat levné financování.
Ale kvůli tomu, že Federální rezerva pořád pumpuje do ekonomiky peníze,
vzniká situace, kterou agentura Bloomberg popsala takhle: „Honba investorů
za dluhopisy dosáhla idiotského rozsahu."

Jen na první pohled se může zdát, že je to dobře a může trvat
donekonečna. Byla by tato situace skutečně dobrá pro hospodářství,
neozývaly by se z Federální rezervy a Evropské Centrální banky stále
hlasitější řeči o tom, že s touto politikou je třeba skoncovat, protože
jinak skončí sama a špatně.

Problém spočívá v tom, že podobné argumenty nedokážou přesvědčit
činné politiky, což je dobře vidět z příkladu stejného Trumpa, který
dal přednost zachování status quo místo okamžitých bolestivých
strukturálních reforem.

Toto rozhodnutí má vážné následky pro světovou finanční strukturu.
Podíváme-li se na věci pragmaticky, uvidíme, že dolarový systém stojí na
třech „oporách." Tyto „opory" jsou: dominující postavení dolaru v
světovém obchodu, atraktivita jeho aktiv a připravenost USA použít sílu
proti těm, kdo se pokoušejí dostat se zpod vlivu americké měny, což bylo
názorně předvedeno na příkladu Kaddáfího, který se pokusil hodit
rukavici ropnému dolaru.

Právě tohle vyvolalo zvýšenou pozornost vůči rusko-čínské spolupráci v
oblasti mezinárodních plateb, o kterém mluvil v Pekingu Medveděv s Li
Kche-čchiangem. Na druhou stranu je Trump nucený volit mezi zvýšením sazby,
což podpoří dolar, a zachováním krátkodobé stability americké ekonomiky.

Trump volí stabilitu a tím povzbuzuje investory, aby si hledali atraktivní
„nedolarová" aktiva mimo USA, což vysvětluje zájem západních investorů
o dluhopisy čínských společností anebo ruského ministerstva financí.
Vypadá to tak, že akce prezidenta USA podkopávají druhou oporu dolarového
systému. Zbývá jen poslední bašta: hrozba použití síly nebo „oranžových
technologií" proti zemím, jež tvoří protiamerickou Frondu, ale po syrském
krachu USA je pro Američany stále obtížnější zastrašit ostatní svět.

Názor autora se nemusí shodovat s názorem redakce
