Tibet? Tak se podívejte na černochy v USA. Když jsme byli v Číně, viděli
jsme megafirmy a mluvili o komunistech i lidských právech

REPORTÁŽ Nezáleží, jakou má kočka barvu, hlavně když chytá myši. To
kdysi poznamenal čínský vůdce Teng Siao-pching o receptu, který naordinoval
Číně. Jakýsi kapitalismus v komunismu, jím zvaný socialistická tržní
ekonomika. Reportér ParlamentníchListů.cz Jan Rychetský loni projel značnou
část Číny a na vlastní oči se přesvědčil, jak to funguje.

„Pořád kritizujete Čínu, třeba za porušování lidských práv, ale
nevidíte její rozvoj a fakt, že naše vláda dokáže rok od roku
systematicky zlepšovat životní podmínky občanů, což v nejlidnatější
zemi světa není jednoduché. Zdá se mi to dost nespravedlivé, ukazujete jen
jednu stranu mince. Podle mě je to západní propaganda,“ zlobila se Mo Li,
šéfka českého oddělení Čínského rozhlasu pro zahraničí, když jí
novináři kladli v pekingské redakci otázky ohledně Tibetu, cenzury médií
či událostí na náměstí Nebeského klidu, nazývaných „pekingský masakr“.
ParlamentníListy.cz se podívaly do mnoha koutů Čínské lidové republiky,
jejíž prezident Si Ťin-pching právě navštívil Česko.

Na začátku stezky

Hlavní mezinárodní vizí tohoto doktora práv a tvrdého potírače korupce
je výstavba takzvaného ekonomického pásu podél Hedvábné stezky a jeho
námořní obdoby. Podle sympatizantů jde o ekonomické, obchodní a
hospodářské posílení vnitrozemí Eurasie, které horizontálně pomůže
všem dotčeným zemím. „Tato iniciativa je harmonická a inkluzivní.
Prosazuje toleranci mezi civilizacemi, respektuje cesty a způsoby rozvoje
zvolené různými zeměmi a podporuje dialog mezi různými civilizacemi na
principech hledání společného východiska,“ píše se v oficiálním
materiálu čínského ministerstva obchodu. Kritici namítají, že Čína po
této ose začne vyvážet i svou komunistickou ideologii.

Pozemní Hedvábná stezka sama začíná v milionovém městě Yiwu, kde se
nachází největší tržnice se spotřebním zbožím na světě. Obchodní
komplexy jsou plné stánků, v nichž se dá sehnat téměř cokoliv. Figurky
britských Teletubbies, ruské matrjošky, v porcelánu vyvedený americký
strýček Sam či z drahého dřeva vyřezaný předseda Mao Ce-tung. „Přistěhovala
jsem se před jedenácti lety. Je to tady bezpečnější než jinde v Asii.
Člověk se nebojí jít o půlnoci domů. Lidé jsou tady milí, místní
autority nám dost pomohly v podnikání. Z vašeho zboží, co vím, jsou
hodně oblíbené české granáty,“ podotýká malajská obchodnice Aileen
Lim, která vlastní v jednom z pavilonů obchod Fulgent Hall.

Právě zde začínají i končí koleje, které vedou až do španělského
Madridu. Jak se Číňané rádi chlubí, prý nejdelší železniční trať na
světě. Nicméně tohle tvrzení je dost nadnesené, trať totiž vznikla
pospojováním již existujících železničních tahů Eurasie. Nákladní
vlak po ní prý jezdí zatím jen dvakrát týdně. Na mapě společnosti YXE
International Container Train, která dopravu zajišťuje, nelze přehlédnout
chybu v tisku, jakýsi samostatný stát Kašmír. Ve skutečnosti jde o území,
kde své nároky prosazují Indie, Pákistán a částečně i Čína.

Čínské hospodářství je takový kočkopes, vedle sebe zde fungují
soukromý a státní sektor. Podle komunistů jde o socialistický systém s
čínským charakterem. Toto uspořádání prosadil čínský vůdce Teng
Siao-pching, který zemřel v roce 1997. „Nezáleží, jakou má kočka barvu,
hlavně když chytá myši,“ poznamenal na to konto. V zemi rostou jako houby
po dešti zóny volného obchodu. Někdy na takových místech, že si člověk
pokládá otázku, jestli budou vůbec schopné plně fungovat. Ostatně v
obrovských výstavištích jsou některé sály zaplněny jen zpoloviny.

V čínských megafirmách

V centrále firmy Alibaba Group ve městě Chang-čou to vypadá jako ve
vesmírné stanici, ale nedaleko roste firemní areál v tradičním čínském
stylu. Založil ji v roce 1999 učitel angličtiny Jack Ma, který je nyní
považován za nejbohatšího Číňana. V současnosti má firma hned několik
dceřiných společností a výrobci luxusních značek ji obviňují, že
vědomě umožňuje prodej padělků na svých internetových stránkách po
celém světě. O budování největšího on-line tržiště světa podrobně
pojednává kniha Alibaba.com, jež byla nedávno vydána i v Česku.

„My nejlépe víme, co čínští zákazníci potřebují. Ohledně importu
jsme optimističtí, Číňané bohatnou,“ prohlásila Judy Tong, ve firmě
Alibaba Group vysoce postavená manažerka. Když dostala otázku ohledně
cenzury internetu v zemi, odpověděla suše: „Internet je otevřený.
Nicméně existují země, kde je cenzura problém.“ O platech zaměstnanců,
jichž měla firma před dvěma lety přes dvaadvacet tisíc, řekla: „O
platech mezi sebou nemluvíme. Nicméně platy jsou zde takové, že jsme dobře
zabezpečeni a nemusíme se bát životních krizí.“

Ostatně i předváděcí centrum mezinárodní telekomunikační společnosti
Huawei v Pekingu připomíná sídlo z futuristických filmů. Na zemi leží
balvany, v nichž se zrcadlí okolí, nedaleko stojí kovový strom se
světýlkem na konci každé větve. Jsou zde například předváděny „chytré
hodinky“, aktuální hit společnosti. Jinak je budova celá z mramoru, na
záchodech umyvadla od italského návrháře Versaceho. Firmu, jako společnost
vlastněnou zaměstnanci, založil v roce 1987 Žen Čeng-fej. Dnes má přes
dvě stě tisíc zaměstnanců, pobočku i v Česku a podle obratu byla v roce
2010 největší čínskou a druhou největší světovou společností
vyrábějící telekomunikační zařízení.

„Věříme v lépe propojený svět,“ řekl na úvod představitel vedení
firmy Glenn James Schloss a dodal: „Neříkám, že technologie všechno
zařídí, ale určitě pomohou v komunikaci třeba na poli byznysu.“ Ohledně
cenzury internetu byl také dost odtažitý: „Na to se musíte zeptat
čínské vlády.“

O Tibetu a Ujgursku

Na náměstí Nebeského klidu v Pekingu došlo v roce 1989 z popudu vlády ke
tvrdému potlačení demonstrací armádou, při němž zemřelo podle
vyjádření Čínského červeného kříže od 2 000 do 3 000 lidí.
Náměstí hlídá nespočet policistů a někdy ho ohrazují zátarasy. „Nezajdeme
na pivo,“ oslovily reportéra ParlamentníchListů.cz lehce oděné dívky,
které se nicméně obezřetně rozhlížely, aby je nezaslechl někdo z
místních. Po odmítavém gestu ale ochotně poradily, kde se nachází
prodejna cizojazyčných knih. V ní nicméně moc velký výběr nebyl.

„V Česku se pořád omílá Tibet, ale porušování lidských práv už se
mnohem více děje v jiných oblastech, například v Ujgursku. Také kritičtí
intelektuálové jsou umlčováni,“ řekla při jednom ze setkání
ParlamentnímListům.cz aktivistka v oblasti lidských práv, která chtěla
zůstat inkognito, nicméně studovala v Česku. Ve spojení s internetem
vyrostla celá řada čínských disidentů. Například v roce 2005 byl
odsouzen na deset let žaláře blogger a novinář Shi Tao za „protistátní
činnost“. Vládě jeho e-maily poskytla firma Yahoo!. Čína má pro účely
cenzury a „správného“ prohlížení internetu vlastní maskoty –
policisty Jing-Jing a Dža-Čcha.

„Podívejte se na USA a lidská práva tam. Myslíte si, že tam mají
Afroameričané a Mexičané stejná práva jako bílí Američané? Já si to
nemyslím! Všechny národy jsou si v Číně rovny. Zavádíme spousty
opatření, abychom podporovali malé národy. Třeba Tibeťany. Pro ně
existuje jiná politika než pro nejpočetnější etnikum, tedy národ Chanů,“
podotkla odbornice na spolupráci se zeměmi východní a střední Evropy z
čínského ministerstva zahraničí Huo Yuzhen, která působila v Česku jako
velvyslankyně. Její současná nástupkyně Ma Keqing v této souvislosti
zmínila čínské rčení: „Jestli boty sedí, ví jen ten, kdo je má na
noze.“

Říše středu je zemí mnoha paradoxů. V jednom parku v Šanghaji funguje
seznamovací kancelář pod širým nebem. Dohazovači mají na cedulkách
napsána jména lidí, kteří by rádi partnera. Důležitými údaji jsou
měsíční plat a vlastní byt. Vrchol materialismu. V Číně funguje
nespočet klášterů, kde mniši žijí postaru, takže z meditace a misky
rýže. Vrchol tradicionalismu. A jak zaznívá ve zpěvohře Příběh ze
západních komnat dramatika Wang Š'-fu z přelomu třináctého a
čtrnáctého století: „Až spatříš v dálných krajích divukrásné
květy, s tím, co jsme spolu prožili, je nesrovnávej.“
