Publicista: Mirka Topolánka znám dobře. A říkám...

Někdejší poradce prezidenta Václava Klause a Mirka Topolánka se obsáhle
rozepsal o prezidentské kandidatuře Mirka Topolánka. Nahlédněte.

Analytik Tomáš Haas zná Mirka Topolánka dobře, byl jeho poradcem, a když
Toplánek oznámil kandidaturu, má potřebu se ho zastat. Topolánek podle
Haase odváděl práci premiéra dobře. Zajímal se prý také o situaci ve
straně a snažil se dělat něco proti jejímu „sešupu“, který přišel o
pár let později. Na druhé straně byl natolik vytížen, že se za jeho zády
pletichařilo proti němu. Úspěšně.

Jediný politik, který se tenkrát zamyslel nad tím, kam ODS spěje, byl ten,
na koho později všichni sváděli vinu – Mirek Topolánek. Hovořil se mnou,
naslouchal, přemýšlel, diskutoval se mnou o problémech ODS, hádal se se
mnou a nakonec mě vyzval, abych přešel z Hradu k němu a dělal mu poradce.
Což jsem udělal a nikdy jsem toho nelitoval. Když jsem u něho začal
pracovat, byl už premiérem a schylovalo se k českému předsednictví.
Záležitosti státu mu zabíraly příliš mnoho času a Mirek svou práci
dělal poctivě. A proto se za jeho zády mohl připravovat jeho pád,“ napsal
Haas na sociální síti Facebook.

Výhodou Mirka Topolánka prý je, že umí s chladnou hlavou řešit krizové
situace. Podle Haase je navíc Topolánek příjemným společníkem, který
rozhodně není tím buranem, za jakého ho část veřejnosti má.

Na druhé straně Topolánek nebyl svatý a měl své problémy. Týkaly se
třeba mnohokrát zmiňovaného a stále probíraného lobbisty Marka Dalíka,
který by měl příštích pár let prožít za mřížemi.

„Dalík – je to jeho dlouholetý kamarád a je to podle mě ješitný narcis.
Pokud si vzpomenete, nebyl souzen za to, že by zastupoval v těch jednáních
Topola. Přizval jej k tomu kdosi, kdo byl v té zakázce zainteresovaný. A
Dalík byl souzen za podvod – vykládal komusi, že může cosi zařídit,
což byl nesmysl. Také žádné peníze nedostal. Mediální mýtus o tom, jak
Dalík Topola ovládal, je podle mého tak jako tak přehnaný. Já jsem po
celý rok s Topolánkem trávil mezi osmi až dvanácti hodinami denně, velmi
často ještě víc, dlouho do noci. A věřte mi nebo ne, já jsem Dalíka v
životě neviděl, v životě jsem s ním nepromluvil a ani v mé přítomnosti
v Topolánkově kanceláři, nebo na jeho mobilu, nikdy nezazvonil telefon od
Dalíka,“ prozradil Haas.

Pár slov přidal i k slavné kauze „Toskánsko“ v Itálii. V roce 2009 se v
tomto regionu stalo prý jen to, že se potkalo několik lidí, které u toho
nafotil bývalý šéf civilní rozvědky Karel Randák a následně fotky
předal Topolánkovým konkurentům.

„Topol šel po molu a potkal ředitele ČEZu Romana, který tam byl také na
dovolené. Prohodili spolu pár slov a rozešli se. A celé to natočil na
kameru Randák, bývalý šéf rozvědky a poslal jej tam, jak se později
ukázalo, šéf Věcí veřejných Bárta. Topol se rovněž sešel na molu se
svým ministrem Řebíčkem a vypil s ním kafe na palubě jeho jachty. Opět
natáčel Randák,“ podotkl Haas.

Svůj „posudek“ na Mirka Topolánka uzavřel Haas slovy, že si ve svém
životě vážil několika politiků – Václava Klause, Mirka Topolánka,
Jaroslava Kubery. Všichni tři byli a Kubera ještě je členem ODS. Vážil si
však také Miloše Zemana, kterého chtěl volit v prezidentské volbě. Jenže
pak přišel na scénu Topolánek a ten je podle Haase lepší než Zeman. .
Napsal tato slova, ač prý tuší, že tím řadu lidí naštve. Přesto si na
nich trvá.

Tomáš Haas doslova napsal:

Především bych chtěl potvrdit, že ano, jsem zaujatý.

Mirka Topolánka znám, znám jej dlouho, tykáme si a byl jsem nějakou dobu
jeho poradcem. A i po jeho odchodu z politiky jsme se občas scházeli na kávu,
sklenku vína a na kus řeči.

Takže nejsem úplně nezaujatý divák, který píše z povzdálí a bez
přímého kontaktu cosi o někom, koho zná jen z popisu a pověsti v
bulvárních mediích, mezi které už dnes bohužel patří i mainstreamová
media.

A musím hned ze začátku říci i to, že mám Mirka rád, mám rád jeho
připravenost, pohotovost a rozhodnost.

Že by byl dobrým prezidentem, o tom nemám pochyb.

I proto, že je otevřený novým ideám, není zkostnatělý a je při tom, i
když v tom by asi se mnou nesouhlasil, konzervativcem jako já.

Mí čtenáři vědí, že jsem dlouho kritizoval ODS pro klientelismus a roli "kmotrů"
ovlivňujících její politiku. ODS to škodilo, ztrácela důvěru svých
voličů a má stížnost až dodnes je, že tomu nevěnovala pozornost. Mluvil
jsem o tom s mnoha politiky, a jak jsem pochodil, ví každý, kdo někdy četl
mou jednosměrnou "korespondenci" s ODS.

Jediný politik, který se tenkrát zamyslel nad tím, kam ODS spěje, byl ten,
na koho později všichni sváděli vinu – Mirek Topolánek. Hovořil se mnou,
naslouchal, přemýšlel, diskutoval se mnou o problémech ODS, hádal se se
mnou a nakonec mě vyzval, abych přešel z Hradu k němu a dělal mu poradce.
Což jsem udělal a nikdy jsem toho nelitoval.

Když jsem u něho začal pracovat, byl už premiérem a schylovalo se k
českému předsednictví. Záležitosti státu mu zabíraly příliš mnoho
času a Mirek svou práci dělal poctivě. A proto se za jeho zády mohl
připravovat jeho pád.

V době svého předsednictví Rady Evropy řešil problémy, které daleko
přesahovaly hranice naší republiky. Plynová krize hrozila koncem dodávek
plynu do Evropy a Topol dělal, co mohl, aby krizi vyřešil. Byl jsem svědkem
jeho jednání s ruskými lídry a s Tymošenkovou, viděl a slyšel jsem jeho
stabilitu a pevnost ve vyjednávání a byl jsem svědkem jeho úspěchu.

Proto vím, že dokáže s chladnou hlavou řešit krize a těžké situace.

Vím také, že je příjemným společníkem a má hodně daleko k buranství,
které mu bylo někdy vyčítáno. Je prostě Valach. V tom dobrém smyslu.

ODS jsem dlouholetý odchod voličů a ztrátu důvěry vyčítal již před
rokem 2008. A jediný, kdo mi naslouchal a mluvil se mnou o tom, byl Topolánek.
A také mne, jak jsem řekl, nakonec přetáhl z Hradu a jmenoval svým poradcem.
Topol si skutečně, jako jediný člověk ve vedení ODS připouštěl, že je
cosi špatně. A hledal cesty, jak z toho. Nebyl podříznut pro hloupý
rozhovor s gay magazínem, který byl podle mého na něho nastražená past.
Jeho tiskový odbor mu dojednal ten rozhovor a člověk z tiskového odboru ODS
jel s ním. A nechal jej po začátku rozhovoru samotného s tím, že musí
jít připravit tiskovku. To je velké profesionální pochybení, pokud je
skutečně jen pochybení. Nikdy nesmí politikův štáb prezidenta, premiéra
nebo ministra nechat v kontroverzním prostředí, jako je gay magazín bez „dozoru“,
a když začne být rozhovor příliš „citlivý“, musí mu poklepat na
rameno a říci: „pane premiére, musíme jít, čeká nás tiskovka.

A stalo se to vzápětí potom, co Topolánek pronesl ke shromážděným
podnikatelům první projev o „kmotrech“ a klientelizmu v ODS. Ten, který
mu někteří lidé v ODS dodnes nezapomněli. Měl Topolánek nějaké
problémy?

Dalík – je to jeho dlouholetý kamarád a je to podle mě ješitný narcis.
Pokud si vzpomenete, nebyl souzen za to, že by zastupoval v těch jednáních
Topola. Přizval jej k tomu kdosi, kdo byl v té zakázce zainteresovaný. A
Dalík byl souzen za podvod – vykládal komusi, že může cosi zařídit,
což byl nesmysl. Také žádné peníze nedostal.

Mediální mýtus o tom, jak Dalík Topola ovládal, je podle mého tak jako tak
přehnaný. Já jsem po celý rok s Topolánkem trávil mezi osmi až dvanácti
hodinami denně, velmi často ještě víc, dlouho do noci. A věřte mi nebo ne,
já jsem Dalíka v životě neviděl, v životě jsem s ním nepromluvil a ani v
mé přítomnosti v Topolánkově kanceláři, nebo na jeho mobilu, nikdy
nezazvonil telefon od Dalíka. Vím, že spolu někdy trávili weekendy v
Krkonoších a že spolu několikrát jeli na dovolenou. K té nejznámější
bych rád něco řekl.

Toskánksko – co se tam stalo? Kdykoliv někdo vysloví jméno Topolánek,
okamžitě všichni pokývou hlavami a ztichnou. To tajemné Toskánsko.

Co se tam vlastně stalo? Topol šel po molu a potkal ředitele Čezu Romana,
který tam byl také na dovolené. Prohodili spolu pár slov a rozešli se. A
celé to natočil na kameru Randák, bývalý šéf rozvědky a poslal jej tam,
jak se později ukázalo, šéf Věcí veřejných Bárta. Topol se rovněž
sešel na molu se svým ministrem Řebíčkem a vypil s ním kafe na palubě
jeho jachty. Opět natáčel Randák.

A to je vše, kromě toho, že novináři hledali, komu patřila vila, ve které
měl Topol pronajatý byt, a dostali se kamsi k nějaké akciovce ve Švýcarsku
a nezjistili nic víc. A od té doby to byla „Tajemná vila v Toskánsku“. S
Romanem, šéfem největší energetické společnosti se státní účastí, se
Topol setkával v rámci svých pracovních povinností několikrát ročně. A
Řebíčka viděl každý týden ve vládě. Proč by si s nimi měl dávat
schůzku v Toskánsku opravdu nevím a celou aféru „Toskánsko“ považuji
za výplod fantazie novinářů a Topolových nepřátel uvnitř a kolem ODS,
„kmotrů“. A Bárty, který s nimi byl v úzkém spojení. Jen se zkuste
kohokoliv z kritiků zeptat, co se vlastně v tom Toskánsku mělo stát nebo
snad dokonce stalo.

Topol udělal spousty chyb a někdy měl výrazy po valašsku „neukázněné“.
Ale nebyl v tom ani zdaleka horší, než někteří naši jiní premiéři či
ministři nebo dokonce prezidenti.

Za dlouhodobý odliv voličů ODS a její ztrátu důvěry mohl daleko méně
než ti, kdo jej v ODS obklopovali. Ovšem byl snadným a velmi „vyhovujícím“
viníkem.

Určitě je vina i na Topolovi, velmi dlouho ten odliv voličů také
přehlížel. Ale z vedoucích činitelů ODS byl první a jediný, kdo si to
uvědomil a kdo by s nějakou reformou po skončení evropského předsednictví,
které mu zabralo neuvěřitelnou spoustu času, začal. Mluvil jsem s ním o
tom mnohokrát.

Podle mě udělal chybu, že o „kmotrech“ a problému klientelismu v ODS
promluvil příliš brzo, v době, kdy neměl čas se tomu naplno věnovat.

A to je můj „posudek“ na Mirka Topolánka, jednoho ze dvou lidí, se
kterými jsem měl čest pracovat a ke kterým se nejčastější vrací
sedmdesátiletý důchodce ve vzpomínkách na své povolání. Tím prvním, je
samozřejmě Václav Klaus. A tím druhým je Mirek Topolánek. A takoví jsou i
v mém žebříčku preferovaných osobností pro prezidentskou funkci. Třetím
byl senátor Kubera a čtvrtým je prezident Zeman, kterého jsem chtěl volit,
pokud by se nenašel lepší kandidát. A to se dnes podle mně stalo.

Vím, že jsem tím, co jsem napsal, naštval mnoho lidí. A vím že dostanu
vynadáno i od Mirka Topolánka. Je mi to líto, ale napsat jsem to musel.
