Kde je vlastně hranice daná dohodami z Jalty? Podél států NATO? A čeho si
američti analytici před zvolením Trumpa nevšimli... Zde jsou úvahy Neffa a
Kechlibara

O tom, co bude dál, a proč republikánský kandidát Donald Trump vyhrál
americké volby, se na serveru NeviditelnýPes.cz rozepsali Marian Kechlibar a
Ondřej Neff.

„Co bude dál po volbě Trumpa prezidentem, to je právě to, co nevíme.
Američané si ho zvolili jistě kvůli problémům americkým. Vyhození
dělníci ze zkrachovalých továren ‚rezavého pásu Ameriky‘ ho zvolili v
naději, že fabriky vstanou z mrtvých. Nevstanou,“ konstatuje úvodem Neff.

Nás podle jeho slov zajímají hlavně vztahy USA–Evropa, zvláště pak v
oblasti bezpečnostní. „V Evropě řečené západní je mír, protože
Evropa tiše hnípe pod americkým atomovým deštníkem. Málokdo si uvědomuje,
že mír v době studené války byl založen na doktríně americké atomové
odvety i na konvenčním útoku. To byl základ strategie, byla věrohodná a
Rusové se drželi zpátky,“ popisuje Neff s tím, že se vědělo i kde je
hranice, neboť ta byla daná dohodami z Jalty. „Ta hranice je dnes nejasná,“
uvádí.

„Je vedena podél hranic členských států NATO? To by se mělo jasně
říct a toto nikdo nikdy jednoznačně neřekl. Naopak, blouznivci mezi
politiky Západu spřádali plány o Gruzii v NATO a Ukrajině v EU. Kde je
Ukrajina? Je ve sféře vlivu Západu, nebo Východu? Moc toho nedělá pro to,
aby si zasloužila být ve sféře Západu, kromě toho, že někteří její
předáci mají na Západě ulité peníze a vykřikují prozápadní hesla,“
zmiňuje dále Neff s tím, že z toho plyne otázka, co bude s Ukrajinou. „Zdali
se odepíše, nebo zda se bude udržovat v nejasnosti mezi Východem a Západem,
jako tomu bylo dosud, s výsledkem vleklých bojů. Na to je navázána otázka
Krymu a protiruských sankcí. Jak se k tomu všemu Trump postaví?“ ptá se.

Závěrem pak zmiňuje také imigrační krizi a situaci v muslimském světě.
„Bude Trump nadále podporovat umírněnou syrskou opozici sestávající ze
stovky po zuby ozbrojených organizací vzájemně se potírajících, z nichž
většina je islámsky fundamentalistická? Obama to dělal a Hillary
Clintonová dokonce tlačila na americké angažmá v pozemních bojích,“
dodal Neff se slovy, že Trump v závěru kampaně vyjádřil pochybnost o
ochotě USA pomáhat evropským členským státům NATO, pokud nadále budou
kašlat na vlastní obranu tak, jak to dnes dělají. „Čili se od nich chce
zvýšit bojovou připravenost a to se Putinovi jistě líbit nebude. To jsou
dva protichůdné principy, vyznat se v nich nedá, je to součást
předvolební rétoriky,“ uzavřel.

Kechlibar se pak rovněž zaměřil na osobu Donalda Trumpa. „Jedna věc, ve
které měl vždycky navrch, byla, že jej média a různí opinion nehorázně
podceňovali. Už od počátku jeho kampaně v republikánských primárkách,
což bylo loni v létě. Jenže Trump republikánskou nominaci vyhrál a
nastoupil v republikánském dresu do boje proti Hillary Clinton. A následovalo
druhé kolo opovržlivých komentářů z médií. No a vidíme, jak to dopadlo.
A propos, Donalda Trumpa podpořil před volbami Chuck Norris, to bylo asi něco,
čeho si ctění analytici nepovšimli,“ konstatoval Kechlibar.

A zaměřil se na odlišné charisma obou protivníků. „Kamkoliv přijel
Trump, shromažďovaly se obrovské davy. Toto je třeba mítink v Pennsylvánii,
tradičním státě protivníka (demokratů): Na republikánského kandidáta se
přišlo podívat dvacet tisíc lidí. A nebyla to výjimka, spíše pravidlo.
Všude zůstávaly před branami další tisíce zájemců, kteří už se
nevešli dovnitř,“ dodává Kechlibar se slovy, že zároveň Trump svým
vystupováním odpuzoval minimálně srovnatelné množství lidí.

„Hillary Clinton podobný druh nadšených příznivců neměla. Na její
mítinky chodilo řádově méně lidí. I ti, kdo ji volili, ji brali spíš
jako menší zlo, než jako kandidáta, se kterým se ztotožňují. To ale,
mimochodem, neplatilo o jejím původním demokratickém soupeři Berniem
Sandersovi – ten dokázal ve voličích vzbudit podobné nadšení jako Trump.
Kdyby nominaci za demokraty získal Sanders, tak je možná dnes zvoleným
prezidentem,“ spekuluje dále Kechlibar s tím, že demokraté udělali velkou
chybu, když nepostavili jako svého kandidáta Sanderse. A dodává, že v
mnoha parametrech měla Hillary Clintonová navrch, ale nestačilo to.

Závěr článku věnoval písni Scorpions Wind of Change, neboť vnímá, že
Trumpovo vítězství není ojedinělý jev. „Podobně jako Brexit, i Trumpova
kampaň měla charakter boje proti zavedeným pořádkům, kdežto Hillary
Clinton byla přímo ztělesněním zavedených pořádků. Tento proces se v
různých podobách opakuje všude po západním světě," uzavřel Kechlibar a
poukázal na silnou osobní vazbu Trumpa k Česku. Neměli bychom ji podle něj
nechat ladem.

Psali jsme: : : : : Karel Schwarzenberg brutálně urazil Donalda Trumpa.
Podívejte se : : : : Karel Gott pro PL: Donald J. Trump vrací lidem naději.
Jako se to povedlo Reaganovi : : : : Jiří Pospíšil: Donald Trump slíbil,
že posílí pozici USA ve světě. Ustupování Putinovi by šlo proti tomuto
slibu : : : : Teroristé se hrůzou začali modlit. Tereza Spencerová
informovaně vykládá, co teď Donald J. Trump udělá se světem
