Dva tisíce let vymývání mozků fiktivní zrůdou jménem Ježíš. S odporem
jsem si přečetl ten „Nový zákon“ a zjistil jsem... Performer Kohout
přeje k Velikonocům

KOHOUTA DO KOUTA Performer Milan Kohout proslul mimo jiné svou akcí, když
rozléval své sperma v polském kostele. Nyní tvrdí, že jej k tomu ponoukl
Ježíš. Činí tak v rámci svého velikonočního pozdravu čtenářům, ve
kterém rozebral dějiny „tisíciletého vymývání mozků“ od „fiktivní
postavy jménem Ježíš“ po současného papeže, pokrytecky se
předvádějícího s nebohými uprchlíky.

Jak jsem dnes zjistil, před orgickými a ohavnými oslavami ukřižování
mýtického boha sekty křesťanů se i pátek stal v Česku svátkem státním.

Moc tohoto sobeckého a lidstvu nebezpečného náboženství roste den ode dne,
tak jak se nafukuje i její majetek.

Na tento pátek nový leader katolického křesťanského totalitního
shromáždění, který si dal jméno Franta, umyl a zulíbal nohy jedenácti
žadatelům o azyl v Evropě, aby vychytrale PR-takticky začal napravovat
pověst katolické křesťanské mocenské party, která se ve své historii
vyznamenala nejstrašnějšími zločiny proti lidskosti. A to i v době
nedávné, kdy kolaborovala na zločinech nacistického režimu, měla za
předchozího papeže bývalého ultrapravicového nacistu, který se do své
pozice prorval hned za pološíleným antikomunistou a bojovníkem proti
jakékoliv sociální spravedlnosti jakýmsi sexuálně zakomplexovaným
Wojtylou z Polska.

Frantova snaha o lidskou tvář současného katolicismu je kýčově
průhledná a chce samozřejmě tímto pokryteckým novým „láskyplným“
obličejem jeho církve oprášit a podloudně vrazit Ježíše do hlav
současných mas a znovu obnovit lehce podlomenou moc nad svobodným a
náboženstvím neznásilněným myšlením.

Jak je možné, že se po dva tisíce let lidé nechávají mást jakousi
vymyšlenou postavou Ježíše a jeho neuvěřitelnými žvásty, které se
považují za filosofické základy západní kultury a které mu manipulátoři
násilně vnucovaného náboženství vrazili do huby.

Jak je možné že i český filosof a politik Masaryk byl omámen
podprůměrností myšlenek tohoto boha, pardon syna boha, a prohlásil: „Ježíš,
a ne Caesar, toť smysl našich dějin a demokracie (...)

Říkám tím, že naším úkolem je uskutečňovat náboženství a etiku
Ježíšovu, jeho čisté a neposkvrněné náboženství lidskosti. V lásce k
Bohu a bližnímu viděl Ježíš (…) podstatu náboženství a mravnosti.
Všecko ostatní je vedlejší…“

Buď chtěl Masaryk cynicky použít křesťanství k získání politické moci,
či byl i on sám tak zbabělý, že se zhoubné křesťanské ideologii neměl
sílu postavit. Vždyť měl pozitivní politické záblesky při snaze se
zbavit katolického diktátu.

Abych zapátral, co je na tom Ježíšovi tak „úžasného a geniálního“,
tak jsem si s naprostým odporem znova přečetl křesťanský manuál nazvaný
arogantně Nový zákon – to aby nebylo zřejmě pochyb, že to musí každý
respektovat. Vždyť každý občan by měl ctít zákony, že?

Bylo to pro mě utrpením a velkým sebezapřením, ale shledal jsem to
prospěšným, neb jsem si opět uvědomil, že jsou to snůšky naprosto
podprůměrných plytkých myšlenek, zmatených a zhoubných návodů na život
a fantasmagorických scének. Již před několika lety jsem podal trestní
oznámení na vydavatele Biblí v Česku.

Obsah tohoto bezvýznamného spisku byl samozřejmě držen po staletí v
tajnosti před zdravě přemýšlející chudinou, a to tím, že jim byl
předkládán v jim neznámé řeči, takže vlastně nevěděli, jaké
idiotismy tam jsou „zakotveny“. Po českém překladu už zřejmě došlo k
jakési demagogické setrvačnosti a každý se bál proti tomuto
křesťanskému Mein Kampfu něco namítat.

Za život jsem přečetl desítky filosofických textů, kterým tato
ježíšovská vykonstruovaná postavička nesahá ani po kotníky. Jak je
opravdu možné, že se nějaké organizaci podařilo udržovat obrovskou moc
vybudovanou na přitroublém a bezvýznamném textu. Asi je to tím, že lidé
jako Masaryk pořád stavěli na tomto chatrňoučkém textu své vlastní
interpretace a filosofické stavby a kariéry, ve kterých už nešlo o ty
bezvýznamné tlachy ježíšovy, ale jen o odrazovou ideologickou a mocenskou
rovinu. Připadá mi to, jako kdyby místo Nového zákona byla základem
křesťanství třeba kuchařka a celé statisíce filosofů a církevních
demagogů by vysvětlovaly podobenství o přidávání petržele do polívky a
filosofickou hloubku takového kroku. „Petržel roste ze země námi
obdělávané, jaká to úžasná myšlenka, když skončí v polívce naší
kultury,“ říkali by filosofové.

Inu, přečtěme si nějaké „hluboké myšlenky“ z kuchařky „naší“ (řekl
bych spíš křesťanstvím násilně unesené) kultury.

Jakémusi Josefovi, který zjistil, že jeho žena je těhotná, „láskyplný“
vyslanec boha našeptává:

„Josefe, synu Davidův, neboj se vzít si Marii za manželku, neboť to, co v
ní bylo počato, je z Ducha svatého. Porodí syna a dáš mu jméno Ježíš,
neboť on zachrání svůj lid od jejich hříchů.“

Což je samozřejmě návod na obelhávání lidí a vytváření relativity
rodičovství a v konečných dopadech i výmluvy těch křesťanů, kteří se
nestarají o své děti.

„Jakmile byl Ježíš pokřtěn, vystoupil hned z vody a hle, otevřela se mu
nebesa a spatřil Božího Ducha, jak sestupuje z nebe jako holubice a
přichází na něj. Vtom se z nebe ozval hlas: ‚Toto je můj milovaný Syn,
kterého jsem si oblíbil‘.“

Tady je jedna z nejzhoubnějších myšlenek křesťanství. Syn boha je i
člověkem. Jestliže je ten přitroublý Ježíš syn boha, tak je také bohem,
že? Čili my lidé jsme příbuzní boha a tím pádem vyčlenění z říše
zvířat a máme právo na ovládnutí celé zeměkoule a všeho živého.
Vždyť jsme bohem oblíbení, tak si můžeme dělat, co se nám zlíbí.

Při čtení tohoto verše z biblického pamfletu si také říkám, že
arogance západní kultury postavená na tomto cancu je asi nejnebezpečnější
idea hnusného křesťanství. Jak je možné, že někdo může brát vážně
úvahu o tom, že po stamilionech let vývoje života na zemi, se náhle v
posledním zlomku věků vylíhne bůh, který je samozřejmě ve tvaru našich
těl. Proč není Ježíš, syn boží, třeba pavoukem, bakterií či hrochem?
Tato definice boží je neuvěřitelně sebestředná lidská arogance.

Pak prý ten Ježíš pravil:

„Odejdi, satane! Je přece psáno: Hospodinu, svému Bohu, se budeš klanět a
jemu jedinému sloužit.“

Tím se utvrzuje diktát křesťanství nad všemi jinými vymyšlenými
náboženskými systémy. Jaký to respekt k jiným náboženstvím a stavění
základů budoucích náboženských válek, že?

„Ježíš pak procházel celou Galileu, učil v jejich synagogách, kázal
evangelium o Království a uzdravoval každou nemoc a každý neduh mezi lidmi.“

Zde je na zřejmé lži postavená demagogická manipulace lidí, neb každý
ví, že řada nemocí je prostě nevyléčitelná a jsou přirozenou
součástí života, tak jako smrt organismu. Ovšem muselo to nahánět spousty
trpících do parazitní náruče církve.

A teď si poslechněme toho chytráka, jak vyučuje své následovníky, aby se
cítili být speciální a namyšlení a tím pádem jim dává do rukou „boží
právo“ ostatní zatracovat a zabíjet. Tak jak křesťané předvedli třeba
při osidlování Ameriky, kde zavraždili dvacet milionů původních na
Ježíše „neslyšících“ obyvatel. Ostatně vždy s Biblemi v rukách
řvali na původní obyvatele „Konvertuj, nebo zemři“.

„Ale blaze vašim očím, že vidí, a vašim uším, že slyší. Amen,
říkám vám, že mnozí proroci a spravedliví toužili vidět, co vy vidíte,
ale neviděli a slyšet, co vy slyšíte, ale neslyšeli.“

Pak tento týpek pokračuje ve vyzývání k sektářskému fatalismu:

„Ježíš jim řekl: ‚Mýlíte se, protože neznáte Písma ani Boží moc.
Po vzkříšení se lidé nežení ani nevdávají, ale jsou jako andělé v
nebi‘.“

A pak vychytrale pravil:

„Nebeské království je, jako když kupec hledající krásné perly najde
jednu velmi vzácnou perlu. Jde, prodá všechno, co má, a koupí ji.“

Jaké to krásně definované spojení prachů a kšeftaření s čistotou
křesťanství.

V následujícím cancu ale ten chlápek jde na věc ostřeji:

„Kdokoli by ale svedl jednoho z těchto maličkých, kteří ve mne věří,
bylo by pro něj lepší, kdyby mu na krk pověsili veliký mlýnský kámen a
utopili ho v mořské hlubině.“

To je dle českých zákonů již žalovatelné, neb to vyzývá k náboženské
nesnášenlivosti s vyhrožováním smrtí.

Dobrák Ježíš se také nebojí odsouzení všech rozvedených lidí a měl by
jimi být opravdu milován:

„Proto vám říkám, že kdo zapudí svou manželku z jiného důvodu než
kvůli smilstvu a vezme si jinou, cizoloží.“

Ježíš také schvaluje otroctví a ekonomický diktát představitelů moci a
majetku:

„Dejte tedy císaři, co je císařovo, a Bohu, co je Boží,“ řekl jim.

CELÝ SERIÁL PL.CZ KOHOUTA DO KOUTA

A zde je něco naprosto odporného, k čemu tato vymyšlená náboženská
fiktivní zrůda vyzývá:

„Slýchali jste, že bylo řečeno: ‚Necizolož.‘ Já vám však říkám,
že každý, kdo by se chtivě podíval na ženu, už s ní zcizoložil ve svém
srdci. Svádí-li tě tvé pravé oko, vyloupni je a zahoď pryč. Je pro tebe
lepší, aby zahynul jeden tvůj úd, než aby celé tvé tělo bylo uvrženo do
pekla. Svádí-li tě tvá pravá ruka, usekni ji a zahoď pryč. Je pro tebe
lepší, aby zahynul jeden tvůj úd, než aby celé tvé tělo přišlo do
pekla.“

Čili vypíchněte si oko, když se budete chovat přirozeně dle svých
evolucí daných pudů. A jestli budete chtít masturbovat, tak si prostě
usekněte ruku. Toto jsou přece naprosto šílené návody k sebezohavování a
vytváření celých zneurotizovaných generací mladých lidí, kteří se
nechají tímto chlápkem vygumovat.

Tady je zase rozkaz k naprosté loajalitě k sektářským spolukřesťanům a
nemožnost konstruktivní kritiky:

„Já vám však říkám, že každý, kdo se hněvá na svého bratra, bude
vydán soudu. Kdokoli by svému bratru řekl: ‚Tupče!‘ bude vydán
veleradě, a kdokoli by mu řekl: ‚Blázne!‘ bude vydán pekelnému ohni.“

Jak idiotsky po těchto návodech na nesnášenlivost, sebezohavování a
netoleranci k jiným zní tato slova Ježíše:

„Každý, kdo slyší tato má slova a plní je, bude podobný moudrému muži,
který postavil svůj dům na skále.

Pak padl déšť, přišly záplavy, strhly se vichřice a udeřily na ten dům,
ale ten nespadl, protože byl založen na skále.“

A náboženské šílenství prohlubuje v tomto tlachu:

„Také si nenechte říkat ‚vůdcové‘, protože máte jediného Vůdce,
Mesiáše.“

Jak je křesťanství tolerantní a připouští jiné Mesiáše, že? Těmito
řečmi Ježíš dokazuje, že je křesťanství příšerně nebezpečné a
následující století vraždění v jeho jménu to jasně dokazují.

K odmítnutí zdravého rozumu zase vybízí Ježíš k tomto příběhu. Ano
milé děti, i když neumíte plavat, tak se nebojte vrhnout do hlubokých vod,
neb víra ve mě vás zachrání. Ach jaký to nebezpečný idiot ten Ježíš a
doufám, že se mně podaří včas varovat moji dceru před tím, aby četla
tyto nesmyslné žvásty:

„Loď už byla daleko od břehu, zmítána vlnami, protože vítr vál proti
ní. Krátce před svítáním se k nim Ježíš vydal pěšky po hladině.
Když ho učedníci uviděli kráčet po jezeře, vyděsili se a křičeli
strachy: „To je přízrak!“ „Vzchopte se, to jsem já!“ promluvil na ně
hned Ježíš. „Nebojte se.“

„Pane, jestli jsi to ty,“ odpověděl mu Petr, „přikaž, ať k tobě
přijdu po vodě.“

„Pojď!“ řekl mu. A Petr vystoupil z lodi a kráčel po vodě, aby přišel
k Ježíši. Když ale viděl, jak silný je vítr, dostal strach a začal se
topit. „Pane, zachraň mě!“ vykřikl.

Ježíš ihned vztáhl ruku a chytil ho. „Proč jsi pochyboval, malověrný?“
řekl mu.

A na závěr si poslechněme několik návodů na náboženský imperialismus a
vedení válek proti „bezvěrcům“:

„Ježíš k nim přistoupil a řekl: ‚Je mi dána veškerá moc na nebi i na
zemi. Proto jděte. Získávejte učedníky ze všech národů, křtěte je ve
jménu Otce i Syna i Ducha svatého...

Až uslyšíte válečný hluk a zprávy o válkách, hleďte, abyste se
nestrachovali. Musí to přijít, ale to ještě nebude konec. Národ povstane
proti národu a království proti království a na různých místech vypuknou
hladomory a zemětřesení. To všechno jsou jen počátky porodních bolestí...
Tehdy vás budou trápit a zabíjet a kvůli mému jménu vás budou nenávidět
všechny národy. Tehdy mnozí odpadnou a budou se vzájemně zrazovat a
nenávidět a povstane mnoho falešných proroků a svedou mnohé. A protože se
rozšíří špatnost, láska mnohých vychladne. Kdo však vytrvá až do konce,
bude zachráněn‘.“

A zde je svědectví o prvních oblblých následovnících tohoto zhoubného a
zákeřného náboženství, které zavinilo a dále zaviňuje od té doby smrt
stamilionů lidí.

Ale ten bezohledný Ježíš se tomu chechtá, neb dle něj přijde prostě
konec a on bude už sedět vedle svého fotra v nebi:

„Toto evangelium o Království bude kázáno po celém světě na svědectví
všem národům. A potom přijde konec.“

„Když Ježíš dokončil tuto řeč, zástupy žasly nad jeho učením. Učil
je totiž jako ten, kdo má zmocnění, a ne jako znalci Písma.“

Ostatně proto jsem udělal v Polsku svoji performanci o genetickém
konvertování v křesťanství věřících, při níž jsem použil ideu
přenosu DNA pomocí lidského semene.

Ježíš mě k tomu sám vyzval, když řekl:

„Nebeské království je, jako když člověk rozsívá na svém poli dobré
semeno.“
