Probuďme se včas! sepsala ekonomka výzvu proti Marksové

Za její nejnovější návrh ostře kritizuje ministryni práce a sociálních
věcí Michaelu Marksovou ekonomka Markéta Šichtařová v článku, který
vyšel na serveru Eurodeník.cz. Vadí jí, že Marksová chce, aby vlastníci
nemovitostí – míněno zejména majitelé bytů – přišli o část svých
majetkových práv.

Nadále by totiž nemohli o svém majetku – svém bytu – rozhodovat sami.
Ale museli by se zeptat sousedů. Přesněji řečeno, museli by se jich dovolit,
zda smějí byt pronajmout tomu a tomu nájemníkovi. „Paní Marksová si
totiž myslí, že není v pořádku to, že někteří podnikaví lidé začali
skupovat v některých městech nájemní byty a v nich ubytovávat sociálně
slabší lidi. A že prý tito nájemníci ‚dělají v domech binec a
obtěžují sousedy‘,“ píše Šichtařová.

Celý text je ZDE

Uznává, že to zní jako celkem racionální argument. „Kdo by chtěl, aby
se k němu na patro nastěhoval nějaký pochybný ptáček, který bude v noci
hulákat po domě, házet odpadky z oken, demolovat společný výtah a zkrátka
celkově nedodržovat žádná pravidla?“

Je to neslučitelné s právním státem

Šichtařová ale poukazuje na to, že právo na majetek patří mezi několik
naprosto zásadních a silných práv evropské kultury, přes která nejede
vlak. „O vlastnění majetku mluví v článku 11 i Listina základních práv
a svobod, která je součástí našeho právního. pořádku – je tedy možno
vnímat ji jako jakýsi dodatek Ústavy,“ upozorňuje. „Listina také
definuje další důležité parametry – jako třeba, že je možné omezení
majetku ve veřejném zájmu, že výkon majetkových práv nesmí poškozovat
zdraví jiných a tak dál a dál. Ale i kdybyste četli Listinu padesátkrát a
hledali mezi řádky nějaký skrytý výklad, nikde nenajdete ani náznakem nic
o tom, že by snad vlastník majetku – majitel bytu – musel preventivně
žádat o povolení výkonu svých majetkových práv někoho cizího, a to jen
na. základě toho, že se sousedovi preventivně nelíbí, jestli nájemník
má šikmé oči, tmavší kůži, nebo zelená tykadla,“ píše Šichtařová
s tím, že návrh Marksové je jednoduše a prostě neslučitelný s právním
a svobodným státem.

Ve Švýcarsku a v USA je to trochu jinak

Odmítá i tvrzení Marksové, že podobně to funguje již v zahraničí, a
jako příklad uvádí Švýcarsko. „To se ovšem hluboce mýlí. Nejen ve
Švýcarsku, ale třeba i v USA sice existuje možnost, že se majitel bytu
musí ptát na dovolení pronajmout svůj majetek sousedů, ale jde o
diametrálně jinou situaci: Totiž jde o společenství, vlastně jakýsi ‚klub‘
vlastníků, který byl dopředu založen se stanovami obsahujícími toto
pravidlo. A každý, kdo do ‚klubu‘ následně vstoupil, musel předem se
stanovami souhlasit. Dopředu se tedy dobrovolně části svých majetkových
práv vzdal. Je zcela nemyslitelné, aby něco podobného zakotvoval zákon,“
tvrdí Šichtařová.

Je to prosté. Funkční policie

Zároveň ale přidává i návod na to, jak se vypořádat s lidmi, kteří „dělají
v domě binec, vyhazují odpadky z okna, demolují výtah a jinak nedodržují
pravidla“.

„Řešení problémových sousedů je tak prosté, až to jednoho zarazí.
Jmenuje se funkční policie, funkční soudy a důsledné hlídání si
vlastního majetku. Zničený výtah? Zavoláme policii. Police provede
šetření a napaří pokuty. Odpadky z okna na mém trávníku? Opět policie,
další pokuty a důrazná výstraha. Rušení nočního klidu? Je to snadné,
od toho tu je policie. Napotřetí nebude už nájemníkovi domlouvat, nýbrž
jej na základě rychlého rozhodnutí soudu vystěhuje,“ popisuje
Šichtařová, jak by mělo vypadat právně čisté řešení uvedeného
problému. Zároveň ale přiznává, že něco takového je u nás momentálně
nesplnitelným ideálem.

Na závěr Šichtařová přiznává, že ji ani moc neděsí, že by „tenhle
paskvil“ snad mohl projít. „Tomu se mi nechce věřit. Mnohem víc mě
děsí, že tenhle nápad mnoho říká o ministryni sociálních věcí – o
paní, která u nás chce zavádět kupříkladu norský model sociálky…
Probuďme se včas!“ uzavřela Šichtařová.
