Lidovec Benešík: Většina Zemanových odpůrců je umírněných a nechtějí
provokovat násilí. Myslím, že horké hlavy zchladnou a na ulicích se prát
nebudeme

ROZHOVOR „Já si osobně myslím, že Miloš Zeman znovu kandidovat bude a
jeho šance vidím jako hodně vysoké,“ říká poslanec a místopředseda
KDU-ČSL Ondřej Benešík. Podle jeho dalších slov to prý vyplývá z
průzkumu veřejného mínění o jeho popularitě a také z faktu, že zatím
mnoho vážných konkurentů nemá. „Události kolem 28. října mu u jeho
skalních fandů určitě neuškodily. Těmto velkým ‚vlastencům‘ nevadí
jeho blízké kontakty s Čínou ani s rakouským prezidentským kandidátem,
který pochází ze strany, jež chce zrušit i Benešovy dekrety,“ ještě
dodává místopředseda Benešík k hodnocení příznivců současného
prezidenta.

Návštěva dalajlámy, prohlášení ústavních činitelů k Číně a jeho
kritika, kauza Brady, demonstrace na Staroměstském náměstí, výzvy k „týdnu
občanského neklidu“… Co nás tady trápí tak vážného? Lze říci, co
je vlastně hybatelem této vzrušené doby?

Těch faktorů je celá řada a myslím si, že by si to zasloužilo
detailnější analýzu. Ale tím hlavním jmenovatelem je určitě pan
prezident, který společnost spíše rozděluje, než tmelí, a to je ten
základní problém, který tady máme. Každá vámi jmenovaná kauza je
vlastně spojená s Hradem, potažmo s Milošem Zemanem. Například i to
prohlášení ústavních činitelů sice odešlo z ministerstva zahraničí,
avšak původně bylo zasláno z Hradu. Šlo v tomto případě o politický
krok nadbytečný až hysterický. Myslím si, že by stačilo, kdyby ministr
zahraničí poslal vyjádření čínské straně o tom, že samozřejmě stále
uznáváme územní integritu Číny a nic na tom nemění ani jedno setkání
ministra s duchovním vůdcem dalajlámou.

V den státního svátku 28. října přinesli odpůrci Zemana na Hradčanské
náměstí podobiznu prezidenta znázorněného jako exkrement. Jistá část
společnosti ho velmi nenávidí. Zaslouží si to prezident? Přehnal to
tentokrát on, nebo jeho odpůrci? Může se stát, že v příštích týdnech
přerostou protesty proti němu i ve fyzické násilí?

Domnívám se, že k takovému scénáři nedojde, jelikož většina
Zemanových odpůrců je umírněných a ti nechtějí provokovat násilí. Tedy
si myslím, že horké hlavy zchladnou a že se tady na ulicích prát nebudeme.
Co se týká některých projevů vůči prezidentovi, tak se mi určitě
nelíbí, i když já sám v mnoha případech s jeho názory nesouhlasím. Ale
abychom ho takto hanlivě vypodobňovali, to nemá úroveň. Pan prezident sice
bývá také často vulgární a akce vyvolává reakci, avšak právě proto by
měli jeho oponenti protestovat jiným způsobem, ať ukážou, že jsou
slušnější.

Pokud jde o věcnou podstatu toho, co bylo: Měl se ministr Herman setkávat s
dalajlámou? Podrazil vládu, když se s ním setkal oficiálně, což nečiní
politici žádné ze západních zemí? Byl dopis čtyř ústavních činitelů
potom opravdu přehnaný?

Ministr Herman vládu jistě nepodrazil. Sice ten záznam, kdy se o tom
ministři dříve bavili, nakonec zveřejněn nebude, protože byl pořízen ve
vyhrazeném režimu a neumožňují to pravidla, ale on i tenkrát nic neslíbil,
řekl prezidentovi, že případnou schůzku s dalajlámou zváží. Pak se
zachoval podle svého vědomí a svědomí a já bych mu nic nevyčítal.

Znovu opakuji, že prohlášení čtyř ústavních činitelů se mi zdá být
přehnané. Naši vrcholoví politici v něm prakticky zopakovali
zahraničněpolitický postoj České republiky vůči Číně, který je přece
Pekingu notoricky známý. Mohlo to odejít diplomatickou poštou jako
vyjádření ministra zahraničí, ale nemuselo to viset na stránkách Hradu s
podpisem nejvyšších ústavních osobností. Tak si Číňané myslí, že
jsme vůči nim v nějakém podřízeném stavu, což vyplynulo až z arogantní
odpovědi z čínské strany, kdy na prohlášení našeho prezidenta, premiéra
a předsedů obou komor parlamentu reagovala jen mluvčí ministerstva
zahraničí. To je asi představa Číny o strategickém partnerství s Českou
republikou.

Do dění nám každopádně vstupují umělci: Vojtěch Dyk a Jiří Bartoška
varují před ohrožením našich svobod a – znovu – před posunem na
Východ. Je to správné, či přehnané? Česká divadla „se chtějí
otevřít svobodnému dialogu“ a také varují před tím samým. Pomohou
podobné věci něčemu dobrému, nebo to spíše vrazí klín mezi umělce a
lidi, kteří mají rádi Zemana?

Umělci by kultivovaně komunikovat měli se skalními příznivci Miloše
Zemana, ať se některé záležitosti vysvětlí. Jak jsem už říkal, pan
prezident svým chováním různé kauzy často vyhrotí a spíše společnost
rozděluje, než spojuje, a my jsme přece zvyklí z minulosti na úplně něco
jiného. Takovým čítankovým příkladem prezidenta, který uměl lidi
stmelovat, byl Masaryk, byť i k němu mám řadu výhrad. Také měl v
parlamentu své oblíbence a nepřátele, ale nesnažil se vrážet klín do
společnosti jako Zeman, což považuji za velmi nešťastné.

Co se může stát 17. listopadu, na který se nyní čeká? Další akce proti
Zemanovi? Již vzpomenuté násilí? Něco na způsob 17. listopadu 2014, kdy
byla Praha plná červených karet?

To opravdu nevím, nemám žádné informace o nějakých protestních akcích.
My z KDU-ČSL si připomeneme 17. listopad jako svátek znovunabytí svobody v
roce 1989 a jako den, kdy se zvedla vlna studentských protestů proti fašismu
z doby před II. světovou válkou. Já jen doufám, že tento svátek nikdo
nezneužije k tomu, aby vyvolal násilné incidenty. Tomu by asi šlo jen
stěží zabránit. Předpokládám, že shromáždění či protestní akce
proti prezidentovi se uskuteční, ale budou mít poklidný charakter, protože
jsme přece rozumným národem.

A ať už to dopadne jakkoliv, myslíte si, že poslední týdny jsou začátkem
konce Miloše Zemana? Může se stát, že ho křik umělců, politiků a
médií opotřebuje tak, že v březnu oznámí, že nebude kandidovat? Či
kandidovat bude a prohraje?

Já si osobně myslím, že Miloš Zeman znovu kandidovat bude, a jeho šance
vidím jako hodně vysoké. To vyplývá z průzkumu veřejného mínění o
jeho popularitě a i z faktu, že zatím mnoho vážných konkurentů nemá.
Události kolem 28. října mu u jeho skalních příznivců určitě
neuškodily, protože ti mu odpustí úplně všechno. Těmto velkým „vlastencům“
nevadí jeho blízké kontakty s Čínou nebo s rakouským prezidentským
kandidátem, který pochází ze strany, jež chce zrušit Benešovy dekrety, a
také ani jeho další politické veletoče.

V kauze udělování medailí je velmi zajímavý i postoj některých
levicových politiků, jinak velkých odpůrců fašismu, kteří v tomto
případě vystupovali proti panu Bradymu. No a takoví lidé budou panu
prezidentovi dále nekriticky stranit. Možná však ztratil přízeň u té
části veřejnosti, jež ho volila jako menší zlo. Ale do voleb ještě
zbývá dlouhá doba, stát se může cokoliv a politická paměť voličů
bývá mnohdy u některých případů velmi krátká.

A jak se vůbec v posledních dnech podle vás zachovala česká média, když
prezentovala tuto vzrušenou atmosféru?

Samozřejmě všechna média o tom neinformovala stejným způsobem, ale bylo to
víceméně v pořádku včetně veřejnoprávní České televize. Konkrétně
prezident mohl i v ní využít příležitost, aby se tam vyjádřil k
událostem ke 28. říjnu, prostor by k tomu určitě dostal. Že to neudělal a
nechal za sebe mluvit pana Ovčáčka a Forejta, je jeho věc. A koneckonců, ty
jejich tiskové konference ohledně kauzy pana Bradyho byly přenášeny živě
některými televizními kanály, takže si každý mohl udělat vlastní
obrázek. I z toho hlediska, že mám ohledně těchto záležitostí trochu
víc informací než běžný občan, mohu říct, že k žádným zásadním
manipulacím v médiích tentokrát nedocházelo.
