Pro Západ jsme se stali kolonií, vysávají od nás kapitál. Když jsem byl
ministrem zahraničí, každý týden na mě nastoupil americký velvyslanec.
Kavan, Bašta a Kmoníček debatovali o našem místě ve světě

REPORTÁŽ Táhne prezident Zeman Česko do náručí Vladimira Putina? Je naše
členství v EU a NATO chybou? O těchto a mnohých dalších otázkách
diskutovali v úterý v Evropském domě v Praze pod moderátorskou taktovkou
Milana Syručka ředitel zahraničního odboru Kanceláře prezidenta republiky
Hynek Kmoníček, bývalý ministr zahraničních věcí Jan Kavan a bývalý
velvyslanec v Moskvě a Kyjevě Jaroslav Bašta.

„Zahraniční politiku má každý stát proto, aby hájil své národní
zájmy,“ zdůraznil v úvodu svého diskusního příspěvku Jaroslav Bašta,
který se ujal jako první mikrofonu. Při definování toho, co vlastně jsou
národní zájmy, se exdiplomat inspiroval u amerického viceprezidenta
Marshalla, který v roce 1917 zahrnul mezi národní zájmy tři od sebe
neoddělitelné proměnné: bezpečnost, prosperitu a demokracii. Z tohoto
pohledu bychom se podle Baštova názoru měli dívat na naši zahraniční
politiku. „Respektive na zahraniční politiky, protože Česká republika
jednotnou zahraniční politiku nemá a nikdy neměla,“ myslí si.

První chybou, kterou Česká republika v tomto smyslu udělala, byl vstup do
Severoatlantické aliance a EU, kde jsme doufali, že budou naše národní
zájmy nejlépe hájeny. Bašta sice uznává, že ve své době měl vstup do
těchto struktur smysl, nicméně obě organizace se prý časem změnily – z
českého pohledu k horšímu.

„Česká republika se v průběhu doby stala ekonomickou a posléze i
politickou kolonií,“ upozornil exdiplomat s tím, že nikoliv kolonií
nějakých jiných států, nýbrž se Česko dostalo pod vliv nadnárodních
společností, který je zprostředkovaný mimo jiné přes NATO. , jehož jsme
členem. „Od nás neustále odchází kapitál, zanedbávají se investice,“
argumentoval Bašta, který tvrdí, že v tomto ohledu jsme na tom nejhůře v
Evropě, protože na rozdíl od Lucemburska a Irska, které jsou v žebříčku
odlivu kapitálu nad námi, u nás nesídlí ani nejvýznamnější banky, ani
významné nadnárodní společnosti.

Za jediný způsob, jak se z této situace můžeme dostat, považuje Bašta
změnu poměrů, a to tak, že se naše ekonomika bude orientovat na nové trhy,
„protože ty staré trhy vypadají tak, že o nás všechno vědí, mají to
tady pod kontrolou a nedovolují našim podnikům vyšší míru zisku“.
Aktivitu prezidenta Zemana a části vlády, která se o toto snaží, hodnotí
jako klíčovou. „Myslím si, že kvůli nejednotné zahraniční politice se
dnes můžeme dostat do Guinnessovy knihy rekordů, protože samostatnou
zahraniční politiku má i ministerstvo kultury a jeho ministr,“ lakonicky
konstatoval exdiplomat, čímž pobavil další účastníky diskuse i početné
publikum.

Reformovat EU i NATO

Následně se Bašta jal vyvracet mýty o tom, jak je pronikání na nové trhy
bezvýznamné, když 80 % našeho vývozu jde do Německa. Upozornil, že
například Rusové mají jinou metodiku hodnocení importu – a tak jejich
statisticky vykazují přinejmenším dvakrát vyšší čísla o tom, kolik
Česká republika vyváží do Ruska, než evidují naše statistiky. Rozdíly v
číslech spočívají v tom, že Rusové sledují zemi původu – zboží
vyvezené z Česka do Nizozemska a posléze do Ruska evidují jako český
import, nikoliv nizozemský. Zatímco pro nás je zemí vývozu Nizozemí.

„Na státní svátek poprvé od vzniku samostatné České republiky se ze
zahraniční politiky stalo výrazné vnitropolitické téma,“ podotkl také
Bašta. Dokonce to podle něho došlo tak daleko, že na náš národní svátek
převažovaly alespoň na některých demonstracích vlajky tibetské a
ukrajinské. S ohledem na to, co obě země symbolizují, to proto Bašta
nehodnotí jako nejlepší posun.

I přes to, že nachází řadu kritických aspektů v EU i Severoatlantické
alianci, nemyslí si, že bychom měli usilovat o vystoupení z těchto struktur.
„Ale měli bychom se chovat tak, jak je v tomto státě a národě zvykem –.
prostě budeme trvat na reformách,“ vyzval Bašta, aby posléze připustil,
že česká snaha o reformy většinou končila tím, že to, co Češi chtěli
zreformovat, zničili. „Ale nemyslím si, že by tohle byl ten případ,“
doufá Bašta.

V publiku seděl například Jan Petránek

České národní zájmy v měnícím se světě

Po Baštovi se slova ujal Hynek Kmoníček, který uvedl, že se zase znovu
vracíme do starého známého klasického světa, který má sféry vlivu a o
němž se dá říct, že z dvoupolárního rozvržení sil dočasně přešel
do jednopolárního a z toho teď před našima očima vzniká svět
multipolární, v němž si několik (pět až sedm) regionálních sil
nejspíše bude snažit kolem sebe vytvořit sféru vlivu.

„Proto je důležité, abychom měli vydefinováno, co jsou naše národní
zájmy, což otevřeně říkám, na to nemáme národní konsenzus a nikdy jsme
ho neměli,“ zdůraznil diplomat. Proč? Podle Kmoníčka zkrátka proto, že
nám chybějí vydiskutované základní otázky, například co je národní
narativ České republiky. „Byl-li Masarykův stát o budování republiky,
aby to nebyla monarchie, komunisté byli o budování komunismu, o čem je
Česká republika?“ na hledání této definice bychom se měli podle
Kmoníčka zaměřit.

Má smysl být v NATO? Podle hradního diplomata ano, neboť NATO nám dodává
to, co definoval již jeho první generální tajemník lord Hastings, který
říkal, že smyslem NATO je udržet Ameriku v Evropě, Německo při zemi a
Rusy z Evropy. Podle Kmoníčka se na tom z pohledu střední Evropy příliš
nezměnilo. Diplomat je dokonce zastáncem myšlenky, že jsme ve zcela
komfortním bezpečí.

„Američané tak dlouho odcházeli, až je Rus anexí Krymu přesvědčil, že
nemohou odejít úplně. Rusové při šedesátiprocentní hodnotě rublu
nemají na žádnou velkou expanzi a Německo si imigrační krizí zařídilo
vlastní problémy. Čili kdybychom se na to podívali jako lord Hastings,
zjistili bychom, že nyní v zásadě prožíváme bezpečnostně dobré období,“
shrnul Kmoníček.

Co se týče EU, tam máme podle jeho názoru trošku jiný problém. „Mám
dlouhodobě pocit, že změny, které popisoval Bašta, tam opravdu probíhají
a nejsou v náš prospěch,“ vysvětlil Kmoníček, který si ale na rozdíl
od Bašty nemyslí, že jsme kolonie. Protože kdybychom byli, tak se zástupci
koloniálních velmocí pravidelně dostavují do jeho kanceláře a diktují mu.
Jenže oni se nedostavují anebo se prostě dostavují do jiné kanceláře,
vtipkoval Kmoníček.

Je Východ Rusko, nebo Asie?

Hradní diplomat poděkoval za pochvalu, že se hradní osazenstvo snaží
orientovat na nové trhy. „Ale jak vám potvrdí tady novináři
Hospodářských novin a z Aktuálně.cz, je to vykládáno tak, že prezident
Zeman táhne zemi na Východ, což se v Čechách vždy samozřejmě přeloží
jako do Ruska,“ podotkl Kmoníček.

Hrad se prý nicméně snaží upozorňovat na to, že 21. století bude
stoletím Asie, která bude pravděpodobně jedním z nejsilnějších
multipolárních hráčů. „Když tedy prezident Zeman ‚táhne zemi na
Východ‘, táhne ji na východoasijské trhy, nikoliv do Ruska, nikoliv do
náručí Putina. Jsme EU a NATO a na tom se nehodlá vůbec nic měnit. V
zásadě ti, kteří by prosazovali něco jiného, jsou nadále vnímáni jako
extrémní síly v Čechách, což vzhledem ke své podpoře také jsou,“
ujistil Kmoníček.

„Naše zahraniční politika je dána z 80 % geopoliticky i v okamžiku, kdy
bude Čína největším trhem na světě. Pořád bude pro nás hospodářsky
nejdůležitější Německo. Vázanost na střední Evropu je obrovská a naše
největší šance na asijských trzích spočívá v tom, že si uvnitř EU
vynutíme větší podíl na evropsko-unijní pozici v asijských trzích.
Nikoliv že do nich půjdeme samostatně,“ pokračoval diplomat v
objasňování směru naší zahraniční politiky.

EU se držet hleď

Kavan přiznal, že nebyl nadšený Severoatlantickou aliancí ani v okamžiku,
kdy jako český ministr zahraniční v březnu 1999 podepisoval náš vstup do
aliančních struktur. Nicméně je také přesvědčen, že jsou naplněna
kritéria lorda Hastingse a není se třeba obávat nějakého bezprostředního
nebezpečí. Co se týče EU – byť souhlasí s řadou kritických poznámek
jako tou o obřím odchodu kapitálu z Česka – nepovažuje vstup naší země
do EU za omyl. Je totiž hluboce přesvědčen, že stát našeho
geopolitického postavení a váhy není schopen ve stále se zrychlujícím
procesu globalizace obstát sám.

I naše zahraniční politika je prý diktovaná geopolitickým postavením. Za
čtyři roky, co byl ministrem zahraničí, si to Kavan podle svých vlastních
slov musel uvědomovat téměř každý týden. A ve chvíli, kdy na to
pozapomněl, mu to přišel americký velvyslanec připomenout a zároveň se
nám snažil vnutit, jak na co reagovat. Kavan zdůraznil, že to se mu úplně
nepodařilo, tlaky ze strany Američanů ale prý nepochybně existovaly.

Podle Kavana potřebuje Evropská unie nutně velmi radikální reformu, kterou
si exministr zahraničí představuje v podobě omezení pravomocí nevolených
orgánů včetně nadnárodních společností a bank na úkor volených
orgánů Evropské unie.

Kavan také souhlasí s tím, že je třeba se dostat na nové trhy, neboť
soudí, že zemi závislé na exportu, jakou je Česká republika, nic jiného
nezbývá. V tomto smyslu proto oceňuje aktivity prezidenta Zemana. Kavan
nadnesl, že je rád, že když jde o možnost kontraktů (jako v případě
Íránu), je Zeman schopen překousnout nechuť k islámu.
