Lidé nadávali na každou vrchnost, ale Pražský hrad ctili. Ale teď?
Předseda Ústavního soudu Rychetský promlouvá o trestání hanobení
prezidenta

O demokracii, mizející svobodě i o politice hovořil předseda Ústavního
soudu Pavel Rychetský v rozhovoru pro časopis Respekt.

„Hodnotový rozpad, který začal po druhé světové válce v důsledku
holokaustu, se dostal do své závěrečné fáze. Především proto, že
zdegenerovala naše forma zastupitelské demokracie,“ domnívá se Rychetský.
Následně se také vyjádřil k pokusu 60 poslanců prosadit návrh zákona,
který by hanobení prezidenta trestal vězením. „Nepochybuji o tom, že je
to jeden z křečovitých pokusů vypořádat se s nežádoucím jevem ve
společnosti. Hrubé urážky jakéhokoli člověka jsou nežádoucí a
odsouzeníhodné. Otázkou je, jakým způsobem se s nimi dokáže společnost
vypořádat,“ podotkl.

Jejich pohnutky sice neodsuzuje, jsou pro něj i pochopitelné, jen cesta,
kterou zvolili, se mu nezdá být racionální. „Ale že bychom se měli
snažit co možná nejúčinněji kultivovat veřejný prostor, o tom jsem
přesvědčen,“ dodal s tím, že si je však vědom problému konfliktu s
právem na svobodu projevu.

„Nechci za autory toho návrhu domýšlet jejich motivy, ale fakt, že to
svázali s osobou prezidenta, velmi přesně koresponduje s celkovým vztahem
české veřejnosti k institucím státu. A ten byl vždycky, jako ke každé
vrchnosti, velmi odmítavý. Jedinou výjimku vždy tvořil Pražský hrad.
Úcta k funkci prezidenta má v této zemi nějaké těžko vysvětlitelné
důvody, ale je fakt, že přetrvává, ať na tom Hradě sedí kdokoli,“
dodal. Trestní právo však vnímá vždy až jako poslední prostředek, když
všechny ostatní selžou.

„A představa, že jakýkoli právní předpis jako mávnutím kouzelného
proutku změní kulturní stav veřejnosti, je falešná. Právo nejenže není
všemocné, právo je dokonce nebezpečné, když svou hypertrofií způsobí
ztrátu právní jistoty a rozmaže hranice toho, co se smí a nesmí,“
sdělil.

Hovořilo se také o prezidentu Miloši Zemanovi. Podle jeho slov nestálo za
Zemanovým rozhodnutím vrátit se z Vysočiny do vysoké politiky a být zvolen
prezidentem nic jiného, než aby země vzkvétala.

„Pamatuji si na sérii předvolebních debat a jak v jedné z nich
zdůrazňoval, že na svých cestách do jiných zemí poveze plné letadlo
našich podnikatelů. Tenkrát jsem si řekl: ‚Pozor, to přeháníš, do
Japonska bych vezl Českou filharmonii, ne podnikatele, to tam má nejlepší
zvuk pro naši republiku…‘ Ale tenkrát se potvrdilo to, co on, jak se zdá,
považuje za hlavní poslání ve své funkci. Je prostě vzděláním,
zaměřením a povoláním ekonom a soustřeďuje patrně devadesát procent
výkonu své prezidentské agendy na podporu české ekonomiky,“ vyprávěl
Rychetský.
