Kardinál vychválil Donalda Trumpa: Každý katolík pro něj mohl s klidným
svědomím hlasovat

Ačkoli papež František pokládá Donalda Trumpa málem za antikrista a jeho
vítězství v prezidentských volbách za důkaz existence satana, najdou se i
vysoce postavení duchovní, kteří úspěch republikánského kandidáta
naopak vítají. Patří mezi ně například konzervativní kardinál Raymond
Burke.

Vítězství Donalda Trumpa v amerických prezidentských volbách považuje
Burke za důkaz vůle lidu. „Pokud mohl uspět právě on, který se nikdy
nepohyboval v politice, znamená to, že by měli začít stávající politici
více naslouchat lidem. Řekl bych, že mlčící většina promluvila a
vyjádřila zcela jasně své názory a postoje,“ uvedl kardinál a aktuálně
také patron maltézského řádu Raymond Burke v rozhovoru pro server National
Catholic Register.

Burke oceňuje především Trumpovy názory na potraty a úsilí o zachování
náboženské svobody. „To všechno jsou zásadní otázky mravního zákona,
nikoli jen náboženského vyznání. Není samozřejmě jasné, jestli bude ve
svých postojích pevný i po volbách. Musíme doufat a modlit se, aby tak
učinil. Nicméně o něm vím, že má snahu spolupracovat s velmi erudovanými
poradci. Během kampaně byl v úzkém kontaktu s více než třemi desítkami
prominentních katolíků, které i já osobně uznávám.“

Někdejší student na Katolické univerzitě ve Washingtonu, který přijal v
roce 1995 kněžské svěcení z rukou Jana Pavla II., v rozhovoru nicméně
připouští, že je třeba další kroky Donalda Trumpa bedlivě sledovat. „Jistěže
musíme dávat pozor na to, aby prezident dále podporoval to, co je z
morálního hlediska správně. To bychom však dělali v případě jakéhokoli
prezidenta. Myslím ale, že každý katolík pro něj mohl s klidným
svědomím hlasovat,“ soudí Burke.

Celý rozhovor v angličtině máte k dispozici ZDE.

Kardinál Burke se na rozdíl od levicových novinářů a politiků ani
neobává hojně kritizovaných plánů Trumpa v oblasti přistěhovalecké
politiky, které kritizovalo mnoho amerických biskupů i papež František. „Nemyslím
si, že nový prezident bude zavádět nějaká neobvyklá opatření, která by
odporovala demokratickým principům. V každém případě je legitimní si
pokládat veškeré otázky, které s masivní migrací souvisí. V tom problém
nevidím.“

Šestašedesátiletý římskokatolický kněz a bývalý arcibiskup St. Louis
není znepokojen ani údajnou Trumpovou vulgaritou a siláckými řečmi, které
podle jeho kritiků dostaly prezidentskou kampaň na „morální dno“. „Neslyšel
jsem všechny jeho výroky, ale kampaň přece spoluvytvářejí obě dvě
strany. Nicméně Trump slíbil, že bude působit jako sjednocující element.
Takže věřím, že tak bude činit a uvědomí si, že kandidovat na
prezidenta a stát se prezidentem jsou dvě různé věci.“

Vrásky na čele nepřidělává Burkemu ani skutečnost, že Trump bude stát v
čele jaderné velmoci a může tak fakticky zahájit jadernou válku. „Toho
se rovněž nebojím. Myslím, že Trump bude pokračovat v dlouhé tradici
amerických prezidentů a bude usilovat o spolupráci s celým světem. Pevně
věřím, že se bude Trump řídit zásadami, které jsou deklarovány v naší
ústavě. Stejně tak jsem přesvědčen, že za jeho vlády zavládne mezi
americkými občany opět jednota.“

Podobně střízlivě hodnotí výsledky amerických voleb také kněz a
blízký spolupracovník kardinála Dominika Duky Milan Badal. „Myslím, že
není dobré rýsovat katastrofické scénáře. Jsme na Západě, podílíme se
na životě Evropy a euroatlantické civilizace. Třeba nebude tak špatné, že
v Americe budou mít prezidenta, který ví, kde naše republika leží a co se
v ní děje, už proto, že odsud pochází jeho první žena, s níž a její
rodinou udržuje velmi korektní vztahy,“ píše Badal.

Badal rovněž upozorňuje na manipulace médií a průzkumných agentur, které
byly z jeho pohledu vedle Hillary Clintonové dalšími poraženými voleb. „Ukázalo
se, že lidé volí nakonec jinak, než jak uvádějí ve výzkumech veřejného
mínění. Proč? To je dobrá otázka pro politiky. Bojí se snad říkat
pravdu? Nechtějí být skandalizováni? Nebo si prostě jen říkají, že do
toho, koho budou volit, zkrátka nikomu nic není? Všemocná mediální scéna
také pohořela. Manipulace lidmi, jejich míněním, má zřejmě svou mez,“
míní Badal.

Na rozdíl od Tomáše Halíka se Badal místo Trumpa vyjadřuje kriticky spíš
k Hillary Clintonové. „Na stranu Hillary Clintonové nastoupila opravdu
vybraná přehlídka celebrit – herců, zpěváků a podobně. Pod dojmem, že
když oni si koupí modré tričko, bude ho kupovat okamžitě celý národ,
když oni řeknou, co se má dělat, všichni bez odmluvy poběží podle jejich
pokynů, si mysleli, že situaci přece jasně rozhodnou. A znovu se ukázalo,
že to, že když je někdo skvělý herec či úžasný zpěvák, neznamená
nic jiného, než že je známý a význačný umělec.“

Možná by bylo namístě vzít si z ledasčeho, co jsme v USA zahlédli, trochu
poučení i pro náš politický a společenský život. Co bych ale rozhodně
nekopíroval, je použitý slovník. Nelze ale přehlédnout, že Trump se svou
obhroublostí jen dovedně použil zbraně mediálního prostředí. Jsme-li
soudní a přehrajeme-li si řadu filmů, přečteme některá ‚novátorská‘
literární díla, zjistíme, že to jsou právě média a svět umění, které
nás bohatě zásobují vulgaritami a činí z nich cosi ne jen běžného, ale
dokonce ‚umění‘,“ poukazuje Badal.
