Muž z Bakalových novin kope do Zemana: Že včera mlčel, z toho mrazí víc,
než když stál loni vedle Konvičky

Skrze poklidné slavení svobody letošního 17. listopadu jsme mohli spatřit
záblesky jejího ohrožení, píše na serveru iHNed.cz komentátor
Hospodářských novin Petr Honzejk.

Poukázal na tři klíčová vyjádření, která zazněla u památníku
studentské demonstrace na Národní třídě. Prezentují prý základní
směry myšlení, které mohou svobodu postupně (třebaže nezáměrně)
demontovat: redukcionismus, podceňování hrozeb a lhostejnost k hodnotám.

Prvním směrem je podle Honzejka redukování demokracie. „Vyjádření, při
kterém kontrolka stavu demokracie bliká se značnou intenzitou, přišlo od
Andreje Babiše. Ten na Národní řekl, že ‚nerozumí tomu, že by svoboda a
demokracie měly být ohroženy‘. Prohlásil, že příští rok budou
sněmovní a prezidentské volby a že si v nich můžeme vybrat, takže pohoda,
klídek,“ píše Honzejk.

Podle něj jsou Babišova slova projevem hlubokého nepochopení, co skutečná
demokracie znamená. Podle Honzejka nelze demokracii redukovat na pouhý
volební akt. „Je spousta zemí, kde volby probíhají, a jen s obtížemi
bychom tyto země mohli označit za svobodné. Nezávislé instituce v nich
řádně nefungují, řada svobod je omezována, exekutiva v nich získává
navrch nad ostatními pilíři moci,“ píše.

Druhým směrem je prý podceňování hrozeb. „Na Národní třídu dorazil i
exprezident Václav Klaus, který se na rozdíl od Andreje Babiše o svobodu
obává. Potíž je v tom, že ohrožení vidí umanutě tam, odkud žádná
skutečná hrozba nepřichází − v Bruselu. Naopak odmítá vidět jako
problém stále asertivnější Rusko a Čínu,“ píše dále Honzejk.

Třetím směrem je dle Honzejka lhostejnost k hodnotám. „Nejdůležitější
projev byl ten, který letos nezazněl. Z mlčení prezidenta Miloše Zemana,
jenž se oslav vůbec nezúčastnil, mrazí snad ještě více než z loňského
vystoupení vedle extremisty Martina Konvičky. Mlčení Miloše Zemana
demonstruje rozšiřující se propast lhostejnosti vůči hodnotám 17.
listopadu,“ píše komentátor.

Podle jeho názoru se nyní svoboda stává něčím bezobsažným a ve finále
zbytným. Na její místo se tlačí ekonomický ultrapragmatismus, který je
aktualizací marxistické poučky o společenské „základně“ a „nadstavbě“.

Paralelně s tím dle Honzejka dochází k donedávna nemyslitelným pokusům o
redukci základních práv – omezení práva shromažďovacího při
návštěvě čínského prezidenta či pokus o omezení svobody slova skrze
návrh 64 poslanců na zavedení trestného činu hanobení prezidenta republiky.

„Narůstající lhostejnost k základním hodnotám svobody a demokracie,
vzmáhající se pocit, že jsou obchodovatelnou komoditou, to je hodně
nebezpečný trend, který je třeba zastavit,“ vyzývá Honzejk.
