Justiční zvůle. Dalík jde do vězení bez důkazů a Babiš si vesele
sestavuje vládu, přitom by měl sedět ve vazbě, vypálil ostře Mirek
Topolánek

Nový kandidát do prezidentských voleb, expremiér a bývalý předseda ODS
Mirek Topolánek několikrát jasně prohlásil, že by jako prezident nedal
svému dlouholetému kamarádovi Marku Dalíkovi, který tento týden nastoupil
do vězení, milost. „To neznamená, že mi nekrvácí srdce, když můj
dříve největší kamarád jde do vězení za něco, co se nestalo a co
pokládám za justiční zvůli a jeden z projevů nezdravého aktivismu
represivních složek. Jeden jde do vězení, kdy není žádný důkaz, druhý
si vesele sestavuje vládu, přestože by měl sedět v koluzní vazbě,“
říká Topolánek v rozhovoru pro týdeník Reflex.

Bývalý premiér vysvětluje, proč změnil rozhodnutí, že má své zdraví,
rodinu, byznys a ani náhodou ho nenapadne kandidovat na jakoukoli veřejnou
funkci, což tvrdil ještě před rokem v Reflexu. Prý ho přepadla totální
deziluze a deprese z české povolební situace. „Jasně, že respektuji
výsledek voleb. Lid rozhodl. Nicméně drzost a arogance vítěze a absurdní
reakce Miloše Zemana mě nadzvedly ze židle,“ kritizuje „Zemanův pružný
výklad ústavy a pověření k sestavení menšinové vlády“, které je
podle něj dalším varováním, jak by se někteří politici chovali, kdyby
měli absolutní moc. A potvrdil, že by jako současný prezident nesliboval,
že dá Babišovi druhý pokus, a už vůbec by nedostal bianko šek na
sestavení menšinové vlády.

Jdu vyhrát, říká expředseda ODS

Topolánek v rozhovoru odmítá obavy, že svou kandidaturou zvětšuje
roztříštěnost nezemanovského tábora. A zdůrazňuje, že by prezidentskou
funkci zvládl. „Mou největší výhodou jsou však mé vlastní chyby,
jichž jsem se dopustil. Nikdy je přitom neopakuji dvakrát. Vím přesně, do
čeho jdu, a přesto to dělám. Jdu vyhrát,“ říká sebevědomě. Cituje
filozofa Jana Patočku, který řekl, že existují věci, pro něž stojí za
to trpět, a že věci, pro které se eventuálně trpí, jsou ty, pro něž
stojí za to žít. „Kdybych to teď neudělal, celý zbytek života bych si
to vyčítal,“ vysvětlil, proč se rozhodl znovu dobrovolně „skočit
šipku do bahna, i když se z něj těžce vyhrabával“. Jeho pochybnosti
navíc přehlušila neskutečná vlna a podpora lidí, která se začala
objevovat v posledních dnech, kdy se začalo mluvit o jeho kandidatuře.

Na otázku, co může dát České republice, Topolánek odpovídá: „Nenosím
si v sobě zášť a staré křivdy, umím odpouštět. Každopádně jsem s
věkem vyrovnaný a vyklidněný. Nepochybně jsem tu funkci schopen manažersky
zvládnout.“ A připomíná, že řídil Česko, Evropskou unii, účastnil se
konference G20, řešil mezinárodní krizi a nikde neselhal. „To nikdo
nemůže zpochybnit,“ tvrdí expremiér České republiky. Na rozdíl od
Miloše Zemana, který českou společnost v celé řadě otázek rozdělil
ještě víc, on sám je prý pragmatik, který dokáže dělat kompromisy,
integrovat lidi a dávat jim naději. Za další svoji výhodu považuje, že v
České republice dnes neexistuje nikdo, kdo toho tolik v politice zažil,
prošel takovým bahnem, udělal řadu viditelných i skrytých chyb a kdo se
byl schopen z toho poučit. „Beru to jako velmi pozitivní vklad,“ uvedl
Topolánek.

Tradiční strany nenabízejí silné vůdce, proto se obrací k populistům –
Babišovi, Okamurovi nebo Bartošovi

Bývalý předseda ODS se zamýšlí nad tím, zda vítězstvím Andreje Babiše
skončil definitivně polistopadový režim. „Česká společnost je
rozdělená daleko víc než v roce 1989 a více než v roce 2013. A strany,
jež se ve volbách vyvezly na vlně kritiky, v níž jsou obsaženy prvky
nacionalismu, protofašismu, protestu proti establishmentu, proti neexistující
migraci a prvky falešného boje s korupcí, nepřinesly nic pozitivního, jen
samou agresivní negaci. Lidé chtějí mít směr a vůdce, jenž je ochrání.
Když ony tradiční politické strany nikoho takového nenabízejí, obracejí
se lidé logicky k těm výrazným, silným, populistickým a
antiestablishmentovým – Babišovi, Okamurovi nebo Bartošovi,“ konstatoval.

Buď lidi neuvěří lžím a zvolí mě, nebo nezvolí, prohlásil expremiér

Řeč přišla i na dnes mediálně hodně propírané téma obecného referenda.
Mirek Topolánek je proti. „Tato země je tradičně založena na parlamentní
demokracii, osobně podporuji jen referenda o věcech typu vstoupení nebo
vystoupení z EU, NATO. I toho se však trochu bojím,“ připustil expremiér.

Za svůj handicap považuje Topolánek příběhy, pomluvy, zveličování a
multiplikaci jeho vlastních chyb a deset patnáct let staré, prefabrikované a
neustále omílané lži. A poukazuje na to, že se za celou dobu proti němu
nenašel jediný faktický důkaz, že by porušil zákon, dokonce ani po jeho
odchodu z politiky. „Útoky, které zahájil Anofert, to potvrzují.
Nastavovaná kaše,“ sdělil v rozhovoru. „Myslím, že jsem vládl docela
dobře, a řada věcí, co se o mně z té doby píšou, není pravda. Buďto
tomu lidé neuvěří a zvolí mě, nebo nezvolí. O tom naštěstí rozhodnou
voliči, ne novináři,“ prohlásil Mirek Topolánek.
