V Evropě a ČR ho mnozí tak uctívají, ale... Jan Petránek na semináři
vzpomněl na první setkání s dalajlámou a nešetřil silnými slovy

REPORTÁŽ Naději na změnu dává zvolení Donalda Trumpa prezidentem USA i
Evropě, jejímuž dalšímu směřování se věnoval odborný seminář na
půdě Poslanecké sněmovny. V Česku žijící americký novinář Erik Best
se však obává, že buď nový prezident nebude chtít udělat to, co sliboval,
nebo mu to nebude umožněno. Politolog Zdeněk Zbořil upozornil na možného
francouzského prezidenta, o němž slýchá, že to je Okamura, Trump a Le
Penová v jedné osobě. Komentátor Jan Petránek zase připomněl, co dluží
dalajláma, jehož v Evropě někteří tak milují.

Pro další dění v Evropě je výsledek amerických prezidentských voleb
významný v tom, že posílil opoziční strany v Evropě. „Slovem opoziční
jsou míněny strany i hnutí, které jsou ve skutečné opozici proti
stávajícímu mainstreamu, a proto podporovaly stejně protisystémového
Trumpa. Jeho zvolení přináší po desetiletích naději na změnu. Trump
není nikomu za své zvolení zavázán a může si dovolit luxus říkat i
dělat to, co skutečně chce. Nemá jediný motiv pokračovat v agresívní
politice USA na celém světě. Pro nás ve střední Evropě to znamená
obrovskou naději, že nedojde k válce s Ruskem, kterou si tak usilovně
přáli Clintonové i Bushové. Trump nemá důvod podporovat islamisty kdekoli
na světě, ani v Sýrii. Bez podpory Američanů budou islamisté v Sýrii
poraženi, země se sjednotí a doufám, že alespoň část migrantů se
vrátí domů,“ prohlásil předseda SPD Tomio Okamura v úvodu odborného
semináře „Quo vadis, Europa?“, který se uskutečnil na půdě Poslanecké
sněmovny.

Upozornil na to, že Evropská unie buduje takzvané oddělení proti
dezinformacím, které má kontrolovat správnost informací, které se k
Evropanům dostanou. „Aktuální zpráva je, že tento nový dezinformační
tým, který bude od ledna působit také na novém oddělení v rámci
českého Ministerstva vnitra, schválila i česká vláda. O cenzuru internetu
usiloval dlouhodobě i ministr Dienstbier. Jeho odchod neznamená změnu, cíl
práce vlády zůstává stejný – udržet se u moci jakýmikoli prostředky.
I za cenu cenzury informací. A tady se dostáváme k podstatě věci.
Nejnebezpečnější zvíře je krysa zahnaná do kouta. Představa, že bychom
v naší zemi prosadili přímou demokracii, je děsivá pro jakýkoli
stranický sekretariát. To je faktický konec vlády elit. Konec vlády bez
jakékoli přímé kontroly a vymahatelné odpovědnosti. Jde o moc doslova i
přeneseně. Jde o velké peníze, jde o kariéry. Proto je takový odpor elit
proti komukoli, kdo prosazuje přímou demokracii,“ vysvětlil politik.

Díky volbám v USA se pozice evropských elit výrazně oslabuje

Jakákoli sílící manipulace však budí protireakci a odpor veřejnosti. „Stále
méně lidí dnes věří oficiální propagandě, a to platí pro celou Evropu.
To je naděje pro nás. Věřím a vím, že skutečná demokracie v Evropě
vyhraje nad vládou stranických elit a je jen otázkou času, kdy to bude a za
jakých obětí. Je jasné, že díky volbám v USA se pozice našich elit
výrazně oslabuje. Mocensky, ekonomicky i morálně. Můžeme to přirovnat k
perestrojce v Rusku, kdy po zvolení Gorbačova skončil tlak Moskvy na
vazalský systém sovětských satelitů, a komunistické elity následně
přišly o moc přirozeným samospádem. My v našem hnutí Svoboda a přímá
demokracie nejsme ani proruští, ani pročínští ani proameričtí – my v
SPD jsme pročeští,“ konstatoval Tomio Okamura, který se svými
stranickými kolegy a poslanci Jaroslavem Holíkem a Radimem Fialou převzal nad
seminářem záštitu.

Posledně jmenovaný připomněl v úvodu svého příspěvku, že před
několika týdny bývalý premiér Mirek Topolánek označil při vystoupení v
České televizi Evropskou unii za cyklistu, který se řítí z prudkého kopce
a nemá brzdy. „Nepochybuji o informovanosti a úsudku v této věci
bývalého premiéra. Vzniká proto zásadní otázka, jestli se národy Evropy
mají smířit s tím, že je někdo pustil z kopce na kole bez brzd.
Skutečnost je přesně taková, jak ji popsal bývalý premiér: jedeme, aniž
bychom ovlivnili směr a rychlost. A jedeme dokonce za situace, kdy tušíme,
že pod kopcem to dopadne špatně. Každý projev pudu sebezáchovy je
označován za politický extrémismus. Každý pokus zastavit pád nebo změnit
směr je označen jako politicky nekorektní a nebezpečný,“ poukázal Radim
Fiala.

Reformovat molocha EU nelze, je nereformovatelný jako Sovětský svaz

Připomněl ideály, s nimiž vstupovaly evropské národy do EU a co z nich
zbylo. „Ideálem bylo vytvořit Evropu spolupráce, Evropu bez násilí,
Evropu bezpečnou, kde státy budou řešit společné problémy a to ke
společnému prospěchu. Co máme nyní? Máme zde molocha, který čím dál
víc ohrožuje naši budoucnost, prosperitu a bezpečí. Neschopnost řešit
bezpečnostní situaci, záměr využít imigraci k vytvoření nového
evropského národa, to jsou věci, které definitivně podlomily důvěru v
Evropskou unii. Naše konference dnes pokládá zásadní otázku: Kam
kráčíš, Evropo? V souladu s prohlášením pana expremiéra Topolánka
můžeme klidně říct: Kam se řítíš, Evropo?“ poznamenal místopředseda
hnutí Svoboda a přímá demokracie.

Zdůraznil poté, že pokud nemáme být pouze pasivními diváky vlastní
zkázy, je nutné emancipovat národní suverenitu a vrátit se k původním
ideálům spolupráce. „Spolupráce, která nepopírá suverenitu státu,
nepopírá jeho odpovědnost za vlastní sociální, ekonomický a kulturní
vývoj a spolupráci. Musíme obnovit zdravý demografický vývoj Evropy a
musíme obnovit zájem lidí o demokratické rozhodování na všech úrovních
společnosti. Taková Evropa se zbaví falešného balastu politických frází,
bude to Evropa silná, která bude respektovaným partnerem a zároveň to musí
být Evropa respektující právo a suverenitu národního státu. Je marné
reformovat molocha Evropské unie, ten je stejně nereformovatelný jako
Sovětský svaz. Je třeba demokratickým způsobem umožnit občanům
evropských států ukončit existenci Evropské unie a vytvořit prostor pro
novou spolupráci. Tento proces již začal a věřte, bude pokračovat,“
ujistil Radim Fiala.

V dnešní době je ten šílenec v džungli svým způsobem Trump

V Praze žijící americký novinář Erik Best se zamyslel nad tím, zda Evropu
a svět čeká po zvolení Donalda Trumpa prezidentem Spojených států
katastrofa či válečný konflikt, jejichž rozměry vedou k možnému
zničení světa či jeho části. „V té souvislosti bych připomněl
skvělý film z roku 1979 ´Apokalypsa teď´. To je film proti lžím, ale
také proti šílenství válek. Šílení jsou nejen ti velitelé, ale i ti, co
se angažují přímo na místě. Nejenom že celá ta válka je ničení
něčeho, ale lidé v ní jsou šílení. V dnešní době je ten šílenec v
džungli svým způsobem Trump. Hned po volbách prohlásil významný
komentátor Financial Times Gideon Rachman, že Trump představuje ´apokalypsu
teď´, že to je člověk, který má zničit západní hodnoty, tedy práva
menšin, nezávislé soudnictví, volný obchod či globální bezpečnost. A
ten komentátor nás chce přesvědčit, že máme být ještě víc proti
Trumpovi, protože přece nechceme mít tu apokalypsu teď,“ připomněl Erik
Best.

Připadá mu, že podle Rachmana měli Američané na výběr, jestli zvolit
apokalypsu teď, tedy Trumpa, nebo později, a to Clintonovou. „Jak to myslím?
Clintonová představovala pokračování poklesu Západu, ale pomalé a
postupné. Trump ale i podle dalších komentátorů nejen narušil pořádek,
ale i zničí základní hodnoty, a to vyvolá tu apokalypsu. Mají svým
způsobem pravdu. Ale úplně jinak, než si to myslí. Já to vidím tak, že
Trump ve skutečnosti představuje apokalypsu teď, protože chce změnit,
vylepšit svět, ale nebude mu to umožněno. A to je klíčové. Pokud by
chtěl, ale nejsem si jist, že to ve skutečnosti chce, dělat to, co chce, tak
mu to nebude umožněno. Komentátoři a další, kteří jsou proti němu, nás
budou přesvědčovat, abychom se proti němu postavili,“ upozornil Erik Best.

Kritici napadají Trumpovo chování, o politice však nemluví

Zmínil také, že Donald Trump svádí nynější situaci na globalizaci a
právě to chce napravit. „Už ani neumíme spočítat, kolik máme válek.
Máme automatizaci, která znehodnocuje lidskou práci, lidi už nepotřebujeme,
co s nimi. Máme migrační krizi, která ničí národní státy. Jsme v
situaci, že elita už chápe, kam směřujeme a o co jde. A každý si chce
urvat, co může, pokud je to ještě možné. Ale nikdo nehledá řešení. Až
přijde nějaký prezident, který velice dobře mluví o tom, co bychom měli
udělat, umí vysvětlit, kde jsou chyby, svádí je na globalizaci, na elitu,
která z toho má největší prospěch, a říká nám, co bychom měli změnit.
Jeho kritici napadají jeho chování, že je to rasista, že se neumí chovat k
ženám. Příliš však nemluví o politice. Ale bez ohledu na to, co udělá,
tak Trump představuje rozklad a narušení existujícího pořádku,“ uvedl v
Česku už čtvrtstoletí žijící americký novinář.

Proto tvrdí, že Donald Trump představuje svým způsobem apokalypsu teď
kvůli tomu, že rozklad systému je nevyhnutelný. „Kdyby vyhrála
Clintonová, tak bychom to oddalovali, teď je to ale všem jasné. Trump je
možná první prezident od Trumana, který o skutečných problémech mluví, a
to v tom smyslu, že to nejsou přirozené problémy, ale problémy, které jsme
si sami způsobili. Samozřejmě Trump říká, že je způsobila elita. A sice
proto, že elity daly přednost globalismu místo toho, aby podporovaly
národní státy. Takže přijde po amerických volbách apokalypsa? Svým
způsobem ano. Urychlí se rozpad existujícího pořádku, to už vidíme. Na
první pohled to vypadá velmi slibně. Finanční trhy jdou nahoru, dolar
zpevňuje, je to ale asi krátkodobý jev. To narušení existujících
pořádků by mohlo být pozitivní. Ale obávám se, že buď Trump nechce
udělat, co slibuje, nebo mu to nebude umožněno. Nemůžu být optimistický,
budeme mít spíš tu apokalypsu teď,“ uzavřel Erik Best.

V zahraniční politice musíme hledět na to, jestli se to líbí Němcům

Politolog Zdeněk Zbořil v úvodu zmínil Modlitbu za dar rozlišování
Friedricha Oettingera, německého luteránského teologa: ,,Bože, dej mi sílu,
abych změnil věci, které změnit mohu. Dej mi trpělivost, abych snášel
věci, které změnit nemohu. A dej mi moudrost, abych obojí od sebe odlišil“,
protože podle něj není naléhavější výzvy dnešní doby než právě toto.
„V České republice vždy začínáme hodnocení politiky shora, jak to
vypadá v Pekingu, v Moskvě nebo ve Washingtonu. Doporučuji, abychom se
drželi trošku při zemi a spíš se na to dívali z přízemí, nebo dokonce
suterénu světové politiky. A posuzovali tak i možnosti našich politiků a
bezradnost těch, co jsou pověřeni dělat zahraniční politiku. Pamatuji si,
jak mi říkal Jan Kavan, když byl ještě ministrem zahraničí a měl jako
náměstka Pavla Teličku, že někde seděli u stolu, bavili se o Evropě a
Telička do něj pořád šťouchal a říkal, že to by se Němcům nelíbilo,“
konstatoval Zdeněk Zbořil.

Přiznal, že americké prezidentské volby ho začaly zajímat teprve
okamžikem, kdy se dozvěděl, kdo vyhrál. „Protože tím končí veškerá
sláva a začíná čas politiky. Strávil jsem teď několik týdnů ve Francii
a zažil jsem tam primárky republikánské strany. A i tam dolehl otřes,
který způsobila volba Donalda Trumpa. Řekl bych, že byl takový jako u nás.
Já jsem tipoval, že v těch primárkách uspěje François Fillon. Všichni mi
říkali a i v Česku jsem se setkal s článkem, že to je div ne Okamura,
Trump a Marine Le Penová v jedné osobě. Jeho způsob vyjadřování je
opravdu podobný Donaldu Trumpovi, řekl bych, že je jednodušší než Sarkozy
a ti ostatní politici, ale má za sebou dvacet let kariéry v politice, takže
i toto naše hodnocení by se mělo držet při zemi,“ připomněl politolog
dalšího kandidáta na francouzského prezidenta, který by stávajícím
evropským špičkám také přidělal vrásky.

Pokrok je dán vývojem techniky, ale lidské srdce a myšlení je stejné

Politický komentátor Jan Petránek zmínil, že o Evropě se mluví jako o
starém kontinentu, ale za posledních pětadvacet let skutečně zestárla. „Zestárla
proto, že po rozpadu Sovětského svazu a po tom, co se stalo v osmdesátém
devátém, tu byla obrovská šance myšlenkové obrody. Ale lidská psychika se
nemění. V lidské povaze se historicky opakuje násilí, vraždy, lhaní,
neupřímnost, sobectví. Lidé se před deseti tisíci lety strašlivě
vraždili a když dnes vidíte usekávání hlav nebo rukou, tak lidská krutost
je stejná, jako tu byla před spoustou staletí. Veškerý pokrok je dán
vývojem techniky, ale lidské srdce a myšlení je stejné, jako vždycky bylo.
Pokrok nastane, až bude lidské srdce lidštější a lidské uvažování
lidštější. Vidíte to kolem sebe? Dnes koukáme na tu hlavní překvapivou
novinku světa, starou čtrnáct dní, že vyhrál Trump, a vidíme tu
vyděšenost,“ poukázal Jan Petránek.

Zaujalo ho, že se Donald Trump setkal po zvolení s americkými publicisty a
chtěl si vyříkat to, proč mu nasazovali psí hlavu. „Oni mu zas říkali,
proč tak sprostě nadával. Myslím si, že Trump si v tom, jak označoval
americká média, nezadal s Milošem Zemanem, jak ten mluví o českých
novinářích. Když člověk sleduje a studuje historii, válečnictví,
ekonomiku, matematiku, tak to je všechno důležité. Ale já jsem se tolikrát
v životě spálil, než jsem přišel na to, že jednu věc jsem strašně
podcenil, a tu jsem pak studiem doháněl, je to v psychologii. Všichni
křičeli na Anglii, že nesmí z Evropské unie. A co udělali zarputilí
Angličané? Naštvali se, kdo jim má poroučet, jak a co si mají myslet?
Říká se, že Trumpovi to vyhrály sociální sítě. V amerických médiích
se psalo, že Hillary je důležitá. Všichni evropští i světoví činitelé
říkali: ´Trump nemůže vyhrát, Ameriko, vzpamatuj se, nevol ho´,“
upozornil komentátor na opačný efekt apelů ať už na Brity nebo Američany.

Dalajláma zůstal dlužen svým slibům, proti situaci v Tibetu neprotestuje

Před pražským jarem 1968 působil v Československém rozhlase jako zpravodaj
v Indii, a tak dal k dobrému historku o muži, jehož v Evropě i v České
republice mnozí tak uctívají. „Za pomoci agentů CIA se povedlo mladíkovi,
z něhož je dnešní dalajláma, utéct z Tibetu a dostal se až na sever do
Indie. Tam jsem za dalajlámou přijel, abych si ho vyzpovídal. Byl to
vystrašený mladý chlapeček, který říkal: ´Moje úloha je zmobilizovat
modernizační síly tibetského buddhismu´. Do dneška je to dlužen. Do
dneška je to člověk, který se nevěnuje buddhismu tam, kde je nejsilnější.
Byl uloven na udičku těch, kteří ho různě v Evropě preferují,“ řekl
Jan Petránek na adresu duchovního vůdce Tibeťanů, který jako by si z
poslání udělal výnosnou živnost.

„Před čtyřmi měsíci opakovala BBC reportáž o polyandrii v Tibetu. Ten
je sice obrovský, ale úrodné půdy je tam velice málo. A tak se tam děje i
to, když se některý ze skupiny třeba pěti bratrů chce oženit, tak se s
ostatními domluví, že se ožení s dívkou, které se nikdo neptá, i když
je třeba ještě nízkého věku, tak ji zavřou a druhý den se musí vdát. A
tím, že si bere jednoho, tak si bere i všechny jeho bratry, aby se
neštěpily jejich polnosti. A pořád je ještě možné mimo ty základní
oblasti kolem Lhasy, aby bylo otroctví, kdy neposlušný rolník, který má
nad sebou buddhistickou hierarchii kněží, je zbičován, nebo mu je useknuta
ruka. Že bych tohle nechtěl věřit BBC? Ale myslíte si, že proti tomu bude
dalajláma protestovat?“ položil komentátor řečnickou otázku, na niž by
se jistě špatně odpovídalo politikům typu Daniela Hermana nebo Miroslava
Kalouska.

V Evropě je dost chytrých lidí, aby se nenechali ovlivnit mainstreamy

Hovořil i o situaci na jihu Barmy, kde buddhistická většina dokáže
vyvraždit vesnice s muslimskou menšinou jako reakci na krádeže v širším
okolí. „Tam to nevypadá, že by buddhisti měli v záměru vychovávat
moderní buddhismus, jak mi to tenkrát – proti mně o tři roky mladší –
dalajláma řekl. Podívejte se i do Indonésie, do Thajska, od Vietnamu po
Bhútán, kde žije na 120 milionů lidí, kteří jsou nedotčení vládními
strukturami těch států, v jejichž oblasti žijí. Podle odhadů 30 až 35
procent z nich má blízko k myšlenkám buddhismu. Ale tam dalajlámu nevidíte,
třebaže by tam bylo třeba osvětu přinést. Ale abych se vrátil k tomu, kam
jde Evropa. O budoucnost se nebojte. Říká se, že prožijeme různé
apokalypsy. Ale v Evropě je dost chytrých lidí, aby se nenechali ovlivnit
takzvanými mainstreamy. Je třeba, abychom všichni mysleli nahlas a nebáli se
se spolu hádat. Pokud možno slušně,“ uzavřel Jan Petránek svůj
příspěvek.
