Lidovec Krčmář: Sleduji mnoho pořadů ČT a nepovažuji je za nevyvážené

ROZHOVOR „KDU-ČSL přijala vládní angažmá v minulém volebním období a
jak ukázaly poslední sněmovní volby, tak naši voliči s tím
pravděpodobně nebyli spokojeni. Logický je proto odchod do opozice. Vládní
odpovědnost by primárně měly převzít strany, které ve volbách uspěly,
což jsou vedle ANO třeba Piráti či ODS,“ míní okresní liberecký
předseda KDU-ČSL (a ředitel Národního památkového ústavu v Liberci)
Miloš Krčmář.

V souvislosti se Zdeňkem Ondráčkem se nyní hodně diskutuje o komunistech.
Zvolení komunistického poslance do čela parlamentní komise GIBS vyhnalo lidi
protestovat do ulic. Načež Ondráček odstoupil. Také se předpokládá, že
komunisté podpoří příští vládu Andreje Babiše. Což v roce kulatého
výročí tzv. Vítězného února mnoha lidem vadí. Ale jsou dnes slábnoucí
komunisté, dle výsledku v posledních volbách, opravdu ohrožením pro naši
demokracii?

Při pohledu na poslední volební výsledek KSČM by se chtělo říct, že
nejsou. Na druhou stranu, současní komunističtí představitelé oslavují
„Vítězný únor“, zpochybňují politické procesy, udržují kontakty s
nedemokratickými režimy. I vystoupení pana Ondráčka ve chvíli, kdy byl do
funkce předsedy komise pro kontrolu GIBS volen, i když z ní odstupoval,
ukázalo, že je mu demokratické myšlení cizí. Mnohé strany, jejichž
ideologie vede k potlačování demokracie či práv určitých skupin, v
historii měly slabou podporu, ale dokázaly využít situace a svou sílu
znásobit a následně uzurpovat moc a ukončit demokratické principy ve
společnosti. Z tohoto důvodu je nutné stále sledovat, jaké postoje KSČM
zastává a dle toho k ní v rámci politické kultury přistupovat.

Další, o kom se spekuluje, že by mohl další Babišovu vládu podporovat, je
SPD. Její předseda Tomio Okamura čelil snaze o odvolání z funkce
místopředsedy Poslanecké sněmovny. Souhlasil byste s jeho odvoláním, a
popř. proč?

S případným odvoláním pana Tomia Okamury souhlasím. V ústavních funkcí
státu by neměl být člověk, který sám zpochybňuje holocaust. Pan Okamura
by si měl uvědomit, že je politikem ve státě, který má v historii takové
události jako jsou vyhlazení Lidic či Ležáků, ghetto v Terezíně a
transporty jeho obyvatel do vyhlazovacích táborů, či právě tábor v Letech.
Získávat politické body od části společnosti za zpochybňování jakékoli
formy holocaustu musí být v naší republice vnímáno jako neslušné a
nepřípustné. A lidé s tímto smýšlením by neměli zastávat ústavní
funkce a reprezentovat náš stát, bez ohledu z jaké jsou politické strany.

Pokud se skutečně Andrej Babiš opře ve své vládě o KSČM, či SPD, nebude
to také částečně i vina stran jako je vaše KDU-ČSL a další z tak
řečeného demokratického bloku, kteří odmítají být ve vládě s Babišem?
Nebylo by lepší přestat vnímat Babiše jako největší zlo ve vesmíru, ale
domluvit se s ním na rozumných kompromisech? Nebo jim (vám) nic jiného
nezbývá, než zaujmout tento odmítavý postoj, protože si to tak přejí
jejich (vaši) voliči?

Pověřen jednat o sestavení vlády je předseda ANO pan Andrej Babiš, a
pověřil jej tím pan prezident. Tudíž primárně odpovědnost za podobu
vlády je na nich dvou. KDU-ČSL přijala vládní angažmá v minulém
volebním období, a jak ukázaly poslední sněmovní volby, tak naši voliči
s tím pravděpodobně nebyli spokojeni, když jsme, i přes nezpochybnitelné
úspěchy vlády, dostali méně hlasů než ve volbách předchozích. Logický
je proto odchod do opozice, který si přeje podle průzkumů většina
členské základny i našich voličů. Vládní odpovědnost by primárně
měly převzít strany, které ve volbách uspěly, což jsou vedle ANO třeba
Piráti či ODS.

Jak vnímáte útoky na veřejnoprávní média – hlavně na ČT – ze strany
prezidenta a dalších? Je ohrožena nezávislost ČT, případně i ČRo? A co
říkáte na výtky, že v ČT nejsou objektivní a straní některým stranám,
a naopak?

Atak na veřejnoprávní média mě nepřekvapuje. Je veden především ze
strany jedné nepříliš úspěšné mediální skupiny a od politiků, kterým
tato mediální skupina vychází vstříc. Výhodou veřejnoprávních médií
je, že nemají vlastníka, který na objednávku ovlivňuje jejich obsah, což
může některým politikům, ale i třeba podnikatelům v reklamě, vadit.
Stejně tak jim vadí i přísun peněz z koncesionářských poplatků, který
oni nemají. Osobně sleduji mnoho zpravodajských a publicistických pořadů a
nepovažuji je za nevyvážené. Bohužel někteří politici to asi tak
vnímají, většinou však slyším kritiku od těch politiků, kteří nejsou
spokojeni s tím, jaké otázky jim novináři kladou a jakou sebeprezentaci jim
v médiích umožňují. A to je hlavní rozdíl mezi médii veřejnoprávními
a médii stranickými.

Václav Klaus mladší dlouhodobě prezentuje názor, že bychom měli vystoupit
z EU i za cenu toho, že zchudneme. Uvádí přitom, že nám hrozí sankce za
nepřijímání migrantů a připomíná, že v západní Evropě jsou dnes
čtvrti, kde panují jiná pravidla a lidé křesťanské víry nejsou příliš
vítáni. „To je pro mě obrovská hodnota, která je pro mě víc než část
majetku. Někdo to vnímá silně, někomu to je lhostejné,“ řekl v Českém
rozhlase. Co na to říkáte vy?

Bohužel, strašení migranty je politickou prioritou politiků, kteří nemají
co nabídnout. Osobně jsem již před dvěma lety řekl pro ParlamentníListy.cz,
že kvóty fungovat nebudou a nefungují. My si musíme uvědomit, že vznik
čtvrtí, na které se ptáte, není v migraci jedinců, kteří by se u nás
možná usadili a oni se již v minulosti usadili, jen se to nemedializovalo.
Problém uvedených čtvrtí je historicky spjat s kolonialismem a vstřícným
přístupem k obyvatelům bývalých kolonií v době jejich rozpadu.

Myslím, že naše republika má dobře nastavenou azylovou politiku, která
léta funguje a tu by neměla opouštět, stejně jako by neměla opouštět EU.
Možná by rodině Klausů zchudnutí naší společnosti nevadilo, ale mnoha
lidem, kteří by přišli o práci, by to vadilo. Již dnes je znepokojena
řada investorů, především z asijských zemí, a netají se tím, že by
své investice, na které jsou napojeny tisíce pracovních míst ve výrobní
sféře, přesunula do jiných zemí EU.

A musíme si uvědomit, že výrazné zvýšení nezaměstnanosti by mělo dopad
na celou společnost, nejen na lidi v produktivním věku, protože například
penze jsou navázány na odvody podnikatelů, živnostníků a zaměstnanců.
Jak by tyto výpadky příjmů pan Klaus ml. vykryl, to už neříká. Jedna
věc je totiž zchudnout, ale druhá věc je dostat nemalou část společnosti
na hranici bídy, což je rozhodně věc, kterou KDU-ČSL nemůže podporovat.

V Itálii uspěly strany protestní, vymezující se proti Unii a migraci.
Zároveň ale nikdo neví, jaká tam vznikne vláda. Jih volil jinak než sever,
vytváření vládních koalic bude velmi náročné. Je případná nestabilita
Itálie velkým problémem pro Evropu?

Italské nestability bych se neobával. Politická scéna v Itálii díky jejich
volebnímu systému nikdy příliš stabilní nebyla a životnost italských
vlád je každému, kdo tamní politickou scénu alespoň částečně sleduje,
známa. Problém „dvou“ Itálií je letitý a bohužel z pohledu Evropana
neřešený. Nyní je otázkou, jak se ukážou vítězové voleb. Co ze svých
programových priorit prosadí, kdo všechno bude členem koalice.

Na druhou stranu i italští kritici současného fungování EU si uvědomují,
že je ekonomicky lepší být členem EU, než stát mimo ni. Mimo EU by se
bohatý italský sever mohl rychle přiblížit ekonomicky chudšímu jihu. Na
druhou stranu dostávají možnost se podílet na změnách, kterými EU musí
projít, aby byla pružnější a především vstřícnější ke svým
obyvatelům.
