„Mírový“ program Trumpa: proč hledí vojenský průmysl USA do
budoucnosti optimisticky

Každý KLDR zasvěcený twít amerického prezidenta Donalda Trumpa se
pozitivně odráží na indexu vojensko-průmyslových společností S &P 500
Aerospace and Defense Industry.

Index vojensko-průmyslového komplexu roste stabilně posledních 5 let a celá
současná vojenská rétorika jen zpřihřívá jeho růst. Po vítězství
Trumpa index S&P Aerospace & Defense tehdy poprvé vyletěl na úroveň roku
1989 a předběhl tempo růstu S&P 500. Lídry rozmachu se stali takoví velcí
hráči vojensko-průmyslového komplexu jako Raytheon, L-3 Communications,
Lockheed Martin, Northrop Grumman и General Dynamics.

Hlasitá oznámení amerických politiků o možném vojenském řešení
problémů se Severní Koreou dají vojenským průmyslníkům naději na růst
zakázek od státu.

Pozitivní impulsy dávají také jednorázové akce. Například poté, co 6.
dubna americké námořnictvo zaútočilo raketami na leteckou základnu
syrských vládních vojsk „Tomagavkami" akcie výrobce raket Rytheon vzrostly
o 1,47 % a celkový index obranného sektoru S&P vzrostl o 0,7 %.

Podstata není jen o neodbytné zahraniční reklamě. Podle názorů analytiků
trhu mnohé společnosti amerického vojensko-průmyslového komplexu mohly i
samotné pracovat efektivněji. Boeing například dokázal snížit své
náklady za poslední čtyři roky o pět miliard dolarů a operativní
rentabilita celého sektoru vzrostla z 9,4 % na 11,5 %.

Svou roli hraje i přání dalších zemí zvětšovat svou vojenskou moc. V
září Trump oznámil, že umožní Japonsku a Jižní Koreji koupit
vysokotechnologickou vojenskou produkci ve velkých objemech, než se dříve
plánovalo. Svět se nestane bezpečnějším a akcie společností
vojensko-průmyslového komplexu dají dobrý zisk, když převýší ukazatele
20 % růstu.

V roce 2016 padla skoro polovina celého vojenského rozpočtu USA na zakázky
vojensko-průmyslových společností. Tehdy získaly 304 miliard dolarů. Z
nich přibližně 100 miliard dolarů šlo celkově do pěti velkých
společností Lockheed Martin (36,2 miliardy) Boeing (24,3 miliardy), Raytheon (12,8
miliardy), General Dynamics (12,7 miliardy) a Northrop Grumman (10,7 miliardy).

Stojí přitom za zmínku, že se zakázky netýkají pouze zbraní, ale
obohacují se také společnosti v sféře lékařství, farmacie, a univerzity,
jež se věnují vojenským výzkumům. MIT (Massachusetts Institute of
Technology) získala, například, jednu miliardu dolarů a Johns Hopkins
University zase 902 milionů.

Celkem pracuje pro Pentagon přes 600 soukromých firem. Jejich počet je tak
velký, že prostě neexistuje adekvátní evidence, což je zase ideální
prostor pro korupci, úplatky v podobě vracení zpět a pro únik financí. V
roce 2012 to bylo 670 společností, kterým Pentagon vyčlenil 130 miliard
dolarů.

Optimismus vojenského průmyslu ale nesdílejí v USA zdaleka všichni.
Ozývají se kritické hlasy ohledně zvýšení výdajů na obranu. Kritici
říkají, že i když si vojáci pořád stěžují na zastaralou techniku, na
havárie a incidenty, a žádají, aby vojenský průmysl dostal další
zakázky, vyráběl novou produkci, nejde o rozpadávající se techniku, ale o
neúčelné utracení prostředků americkým vojenským průmyslem.

Trumpa nedávno obvinili, že, prý, chce zvýšit jaderný potenciál na
desetinásobek. Trump tyto chýry popírá. Zvýšení arzenálu by přišlo
daňové poplatníky na 15 bilionů dolarů.

Avšak i nynější potenciál je považován za příliš velký. Mnozí
vojenští analytici v USA mají za to, že na jaderné zadržování stačí
300 moderních jaderných bojových hlavic a není třeba mít v arzenálu
tisíce. Ve Velké Británii si myslí, že také 180 bojových hlavic dokáže
odradit každého agresora. Snížení jaderného arzenálu do těchto čísel
poskytne možnost ušetření miliard dolarů.

Ale tak či jinak, dívá se americký vojenský průmysl, nehledě na tuto
kritiku, do budoucna s velkým optimismem, čte si prezidentovy tweety o KLDR a
Íránu a těší se na nové zakázky.

Názor autora se nemusí shodovat s názorem redakce
