Lidé v katedrále sv. Víta se modlili za oběti totality

Ekumenická modlitba za oběti totalitních režimů v chrámu sv. Víta na
Pražském hradě byla jednou z akcí, kterými končí dnešní oslavy
výročí 17. listopadu 1939 a 1989. Vedl ji pražský arcibiskup kardinál
Dominik Duka a zúčastnili se jí také zástupci Ekumenické rady církví
sdružující přes deset křesťanských církví v Česku působících,
píše ČTK.

K přítomným, kteří zcela zaplnili lavice v katedrále, promluvil také s
připomínkou 17. listopadu 1989 herec Jan Kačer. Patří k nejvýraznějším
tvářím sametové revoluce. Modlitbu uzavřelo Rekviem francouzského
skladatele Charlese Camilla Saint-Saënse v podání Pražského katedrálního
sboru. Věřící při něm věnovali modlitbu všem, kteří položili život v
nesvobodné době a v boji proti autoritářským režimům, prosili také o
pokoj pro všechny živé.

Nesmíme zapomenout na stovky zabitých a statisíce uvězněných

Duka ke společnému setkání v katedrále pozval představitele univerzit,
studentské obce a zástupce společenského a politického života. Připomněl,
že svoboda není fakt, který se v běhu dějin tu a tam osudově vynoří,
nýbrž dar, kterého se nám dostává díky těm, kdo o něj usilují.

„17. listopad je vlastně velmi smutný den, ale v ten den se zrodila naše
svoboda, protože se naplňují slova Ježíšova o pšeničném zrnu, které
padá do země, aby zemřelo a vydalo užitek,“ uvedl arcibiskup Duka. „Nesmíme
zapomenout na stovky zabitých a statisíce uvězněných, mezi nimiž byli
kněží a řeholníci. Naše svoboda je dar za životy těch, kteří se
nesehnuli, nezradili Krista, své přesvědčení, své svědomí,“ uvedl.

Podle Úřadu dokumentace a vyšetřování zločinů komunismu bylo za trvání
komunistického režimu v Československu popraveno pro politické trestné
činy 248 osob, asi 8 000 osob zemřelo ve vězení a 450 při pokusu uprchnout
přes železnou oponu. Na hranicích umírali při výkonu služby také
členové Pohraniční stráže, celkem jich v letech 1948 až 1989 bylo 654.
Počet obětí nacistického Německa z Československa není přesně známý,
historikové uvádějí přibližně 350 000 lidí, avšak bez těch, kdo
zemřeli po druhé světové válce na následky týrání, perzekucí,
věznění v koncentračních táborech a věznicích či v důsledku
totálního nasazení.
