Koněv nás nejdřív osvobodil, pak okupoval. Kolář junior, starosta Prahy 6,
nám poskytl výklad o sovětském maršálovi, jehož sochu chtějí někteří
odstranit

ROZHOVOR Před vchodem do jeho kanceláře na radnici Prahy 6 najdeme snímky
všech českých polistopadových prezidentů. Václav Havel defiluje jako
indián, Václav Klaus při oblíbeném sportu. K vidění je i první prezident
československého státu T. G. Masaryk na koni. Jen ta současná hlava státu,
Miloš Zeman, leží nedůstojně rozvalena ve člunku na vodní hladině. „Ta
fotka je notoricky známá,“ klidně si ji vyfoťte, pobízí starosta šesté
pražské části Ondřej Kolář, syn známého diplomata Petra Koláře.
ParlamentníListy.cz s ním hovořily o tom, proč se angažuje ve věci revize
sochy maršála Rudé armády Ivana Stěpanoviče Koněva na náměstí
Interbrigády v Dejvicích.

Jak celá ta iniciativa kolem sochy maršála Koněva vznikla? Ono to vypadá,
jako by snad Praha 6 neměla k řešení nic závažnějšího?

Začnu zeširoka. V letech 2009 a 2010 začaly probíhat diskuze, že by se
nějak mělo upravit náměstí Interbrigády. Ty úvahy počítaly i s tím,
že by se tam udělaly podzemní garáže. Už tehdy se o tom mluvilo s ruskou
ambasádou. Ruské straně to nevadilo. Jediný požadavek z jejich strany byl,
aby tam zůstalo nějaké prostranství na kladení věnců. Debaty potom
postupně utichly a rekonstrukce prostoru se nekonala.

Koněv se do našeho hledáčku dostal až tehdy, kdy mu někdo namaloval
růžové kalhoty. Koněv se opravil na náklady samosprávy, pod níž pomník
nyní spadá. V dubnu 2015 přišli na zastupitelstvo lidé sdruženi v
konzervativním klubu, většinou bývalí politici. Ti vznesli požadavek,
abychom pomník odstranili. My jsme to nijak zvlášť nekomentovali. Na
příštím zastupitelstvu ale vznikla bouře ve stylu, co jsme to za prevíty,
když chceme pomník odstranit, což jsme ale nikdy nechtěli. Tak jsme
deklarovali, že odstraňovat sochy v dnešní době je už trochu pozdě, a
vyplynulo z toho, že bychom na ten podstavec umístili tři cedule – v
češtině, angličtině a v ruštině, na nichž bude napsáno, kdo byl
maršál Koněv doopravdy, aby se vyjasnili určité nejasnosti. Nápisy
konzultujeme s odborníky z Vojenského historického ústavu i Ministerstva
obrany. Ta původní cedulka by tam zůstala, ale vedle ní by se objevily
cedule, které by ukázaly, že na té původní je jistá historická
nepřesnost.

Mě by zajímalo, co s tou věcí má společného ruská ambasáda?

To by mě zajímalo také. Ruská ambasáda se odvolává na bilaterální
smlouvu, kterou má uzavřenou s Českou republikou ohledně válečných
pomníků a hrobů a nová úprava, kterou navrhujeme, se Rusům nelíbí.
Koněvova socha ale není válečný hrob ani pomník. Je to pomník
konkrétního sovětského vojevůdce, který byl postaven v roce 1980, v době
vrcholící normalizace. Na tento objekt se ta smlouva nevztahuje ani náhodou.
Socha je v majetku obce, obec se o ni stará na vlastní náklady. Obec má
právo říkat, co s tím pomníkem bude nebo ne. My Rusy férově informujeme o
tom, co tam budeme dělat. Je to socha ruského maršála. Ta jejich snaha
zamezit, aby si samospráva vykonávala věci na svém území, mi přijde
absurdní.

Vy to vnímáte jako nějaký zásah do výkonu samosprávy?

Jednoznačně, ruská ambasáda tu není od toho, aby určovala samosprávám,
co mají dělat. Rusům se samozřejmě nelíbí, že by na těch nápisech
mělo být, že Koněv třeba i zpravodajsky připravil invazi do
Československa v roce 1968. On to ale udělal jako jednu ze zásadních věcí.
Když to tam nebude, tak budeme zase jen omílat tu historickou nepravdu, která
tam je, a sice, že zachránil Prahu před zničením.

Prahu před zničením při vší úctě zachránil generál Kutlvašr, a ne
maršál Koněv. To byl velitel Pražského povstání, který podepsal
kapitulaci německých vojsk a Wehrmacht následně odešel. To, že tu zůstaly
oddíly SS, které byly ochotny bojovat nehledě na cokoliv, je jiná věc. A
přitom generál Kutlvašr, který měl tuto zásluhu, byl posléze
komunistickým režimem perzekvován. Tady během normalizace bez jakéhokoliv
uzardění jela velmi sofistikovaná propaganda, která měla účelně
potlačit význam Pražského povstání a naopak vyzdvihnout roli Rudé armády.
Co se ale týče těch cedulek, tak Rusům se prostě nelíbí to, že my na
těch cedulkách uvedeme, že oni od roku 1968 okupovali Československo, a to
je to, proč proti tomu bojují. Já nechci nijak zlehčovat podíl Rusů na
osvobození Československa, ale co se týče Prahy, přijeli v podstatě do
již osvobozeného města.

Pomníky rudoarmějcům najdeme i v zahraničí. Proč vadí v Dejvicích, a v
Berlíně ne?

V Berlíně najdeme pomník Rudé armády, ve Vídni najdeme rovněž pomník
Rudé armády. V případě sochy maršála Koněva je ale ta armáda
personifikována v člověku, který Československo osvobodil, tedy jeho část,
ale v roce 1968 jej okupoval. A my říkáme, dobře my tady toho člověka
necháme, ale chceme, aby všichni věděli, že on nás kromě toho osvobození
i okupoval.

Vy tu sochu vnímáte jako normalizační propagandu?

Já to tak chápu. Já nechci nijak zpochybňovat význam a zásluhy Rudé
armády, ale na tom pomníku je značná historická nepřesnost. My ji jenom
chceme uvést na pravou míru. Rusko ale vnímá velmi negativně jakýkoliv
zásah do oblasti, kterou považuje za svou sféru vlivu. My nejsme jediní,
kteří mají problém s komunistickými pomníky odkazující na společnou
historii s Ruskem. Já říkám my Koněva neodstraňujeme ani ho
nedehonestujeme. My jenom uvádíme fakta, která jsou ověřená. Stačí,
když si otevřete ruskou wikipedii, a tam je to všechno napsané. Tak proč se
najednou vztekají, že to tam chceme dát my, když to tam sami mají?

Do jaké míry je to ideologické rozhodnutí? K odstraňování soch z doby
konfederace dochází v posledních měsících například i v USA…

Co se týče toho odstraňování, tak svým způsobem to ideologické
rozhodnutí je. A proto já říkám, že do případu Koněvovy sochy tu
ideologii pouštět nechci. Maršál Koněv je součástí naší historie, ale
jestli máme možnost zmínit, že onen voják je součástí naší historie,
nejen té pozitivní, i té negativní, pak nevidím důvod, proč bychom to tam
dát nemohli a neměli.

Ohledně odstraňování soch v USA, je nutné na to hledět v kontextu toho, co
se tam v minulosti stalo, že jsou to relikty a odkazy z doby Občanské války.
Je to nějaký vnitřní konflikt v rámci Spojených států, se kterým se
vyrovnávají do dneška.

V Česku se sochy odstraňovaly například za první republiky. Zmínil bych
sochu maršálka Radeckého z Malé Strany…

Tak Radecký se odstraňoval v návalu nějaké prvorepublikové euforie.
Nakonec se dle mého historicky ukázalo, že se ani odstraňovat nemusel. Jak
říkám, jestli se Koněvova socha odstraňovat měla, tak se to mělo stát v
90. letech, kdy ta nálada na to byla. Dnes by to ale jen zbytečně vyvolávalo
vášně, polarizovalo společnost. Praha 6 má hodně důležitějších
problémů než řešení jedné sochy jednoho maršála. Už tím, že se o tu
sochu staráme, vyjadřujeme Koněvovi úctu. Tím vůbec neříkám, zda si ji
zaslouží, o tom se vůbec nechci bavit. Ale dle mého vyjadřujeme i úctu
Rudé armádě, která si ji bezpochyby za svou kolosální oběť na
bojištích druhé války zaslouží, a Rusku za to, že nám pomohlo se zbavit
nacistické okupace. To ale není podstata celé této pseudokauzy – hlavní
sdělení příběhu „sochy maršála Koněva“ je to, že komunisté mají
privilegovaný přístup k ruským diplomatům a vědí o všem dřív než
česká diplomacie.

TAKTO BY MĚL PODSTAVEC U KONĚVOVY SOCHY VYPADAT PO PLÁNOVANÉ REVIZI:

Je to pár let, co ve vaší městské části zbourali architekty ceněný
hotel Praha. To je nějaký trend v Česku revidovat připomínky na období
socialismu či normalizace?

No tak v architektuře do toho samozřejmě vstupuje i nějaké estetické
cítění, urbanismus a tak. Hotel Praha není jediný případ. Dneska jsou ale
trendy v architektuře trochu jiné a i lidem se estetický pohled trochu mění.
Dnešní architektura je střídmější než taková opravdu brutalistní, jako
byl příklad hotelu Praha. Ale ten případ je jednoduchý, koupil ho soukromý
vlastník, který chtěl pozemek využít pro stavbu rodinných domů pro sebe a
své děti a ve spodní části chtěl mít soukromé gymnázium. To gymnázium
tam mít nebude, ale jestli někdy bude chtít stavět domy pro svou rodinu, já
nevím.

Takže ve výsledku hotel zmizel a je tam prázdné místo. To je výsledek akce…

Troufám si říct, že z pohledu obyvatel Hanspaulky se těm vilám, které
stály za hotelem Praha, teď otevřel nádherný výhled na kus Prahy.

Všiml jsem si, že máte v kanceláři fotografie prezidentů celkem
standardní, a pak tam máte současného Miloše Zemana ve člunu. Jak Zemanovo
prezidentování hodnotíte?

Mně Zemanova politika nevyhovuje. Současný prezident dle mého rozděluje
společnost na dva nesmiřitelné tábory: obdivovatele Miloše Zemana a naopak
lidi, kteří ho nemají rádi. Prezident není člověk, který by měl
diktovat, jak se má stát, média, společnost chovat. Prezident by neměl
nikomu vnucovat své názory a kreativní výklad Ústavy v podání Miloše
Zemana je skandální. To si prezident republiky nemůže dovolit, prezident má
být lidem pozitivním příkladem – přeci jen je u nás jistá tradice
vnímat prezidenta jako „tatíčka“.

Stejně tak se mi ani nelíbí směr, kterým se za Miloše Zemana stočila
zahraniční politika České republiky. Naše zahraniční politika měla
výrazné téma lidských práv a v této oblasti jsme patřili mezi světovou
špičku. Teď, když jsme se od toho odklonili, tak nás svět vnímá jen jako
jednu z dalších malých a nevýrazných zemí. Ono stačí si připomenout, co
prezident Miloš Zeman uvedl po svém návratu z Číny, kdy řekl, že tam
nejezdil poučovat o lidských právech, ale naopak se učit, jak stabilizovat
společnost. Toto přeci nesmí říct prezident demokratické země, ve které
funguje reálná dělba moci a existuje cosi jako vláda práva, po návratu z
návštěvy totalitního režimu vlády jedné strany.

Komunisté jsou ostře proti změně ohledně sochy. Obviňují vás ze snahy se
zviditelnit. Plánujete vstup do vyšších pater politiky?

Zatím ne. Práce na Praze 6 mne zaměstnává, ohromně mne baví a myslím,
že není důvod od ní odcházet.

Syn významného českého diplomata Petra Koláče V mládí žil v Norsku,
Švédsku a Irsku. Vystudoval mediální studia na Fakultě sociálních věd
Univerzity Karlovy v Praze a práva na Západočeské univerzitě v Plzni.

V roce 2011 se stal tajemníkem předsedy TOP 09 a tehdejšího ministra
zahraničí Karla Schwarzenberga. O dva roky později se stal předsedou
místní organizace TOP 09 na Praze 6. V roce 2014 byl zvolen starostou šesté
městské části v Praze.

V roce 2016 se ostře ohradil proti návštěvě čínského prezidenta v Praze.
Letos v dubnu proslul kauzou, kdy mu radnice Prahy 6 z veřejných prostředků
zaplatila článek v pánském časopise Playboy za 50 tisíc. Kolář
následně městské části uhradil peníze ze svého. Podle svých slov o tom,
že je článek zaplacený, nic nevěděl. Úředník, který měl sjednání
článku na starost, přišel o místo.
