Obama prý prohrál na celé čáře. Opět ho vyškolil jeho tolik
nenáviděný rival

Političtí a vojenští analytici se přes jistou nedůvěru k odchodu ruských
vojsk ze Sýrie shodnou na tom, že pro ruského prezidenta skončila „syrská
mise“ vítězstvím. Posílil pozice syrského prezidenta Asada a donutil
navíc Západ k tomu, aby usedl s Ruskem ke společnému jednacímu stolu.

Podle britského deníku chce Putin stažením ruských vojáků z bojišť v
Sýrii předejít dlouhému konfliktu, který by přinesl mnoho dalších
obětí. Jak však poukazují analytici, počet podpůrného vojenského
personálu v blízkosti základny Latákie roste. „V ruské armádě nepanuje
ze vstupu do konfliktu v Sýrii žádné velké nadšení. Navíc platí, že
čím více sil tam pošlete, tím více jste zranitelní,“ cituje deník
profesora globálních studií na New York University Marka Galeottiho, který v
současnosti pobývá v Moskvě.

Vojenští analytici byli v každém případě oznámením prezidenta Putina o
stažení ruských sil ze Sýrie překvapeni. Nikdo podle Guardianu
nepředpokládal, že by k tomuto kroku mohlo dojít. Dokonce ani ti, kteří
mají úzké vazby na ruské generály. „Mnozí z nich se ptají, do jaké
míry lze brát Putinovo oznámení vážně. Prezident sice oznámil, že
proces stahování vojsk začne právě dnes, ale neřekl již, jak dlouho bude
probíhat. Vedle toho bylo zmíněno, že přítomnost Rusů na základně v
Latákii zůstane zachována, a nikdo přesně neví, kolik vojáků se zde
vlastně nachází.“

Celý text z The Guardian najdete ZDE.

Přesto podle britského deníku existuje důvod, proč Putinovi důvěřovat.
„Islámský stát sice doposud nebyl poražen, ale už jenom při pohledu na
to, do jakých míst dopadaly ruské bomby, je zřejmé, že porážka ISIS
nebyla skutečným cílem ruské mise. Mnozí analytici docházejí k závěru,
že tímto cílem nebylo ani udržení syrského prezidenta Bašára Asada u
moci. Podle vojenského analytika Alexandera Goltse chtěl Kreml dosáhnout
především toho, aby musel Západ s Ruskem opět jednat. Tohoto cíle bylo
dosaženo za minimálních ztrát a Golts proto označuje vstup Ruska do
syrského konfliktu za brilantní taktický krok.“

K podobnému názoru dochází na webu zpravodajské agentury Reuters také
expert na Rusko Josh Cohen. Poukazuje na to, že americký prezident Barack
Obama se mýlil, když předpovídal ruské misi totální krach. „Skončilo
to přesně naopak a zpočátku možná skutečně riskantní rozhodnutí se
proměnilo ve velké vítězství Moskvy. Rusko bombardováním naprosto
zvrátilo průběh války ve prospěch prezidenta Asada. Moskva také docílila
toho, že v Sýrii zůstaly v podstatě dvě rozhodující síly, tedy Asad a
ISIS. Rusové si jsou tak jistí, že Washington bude muset nakonec podpořit
tolik nenáviděného Asada.“

Celý text Joshe Cohena najdete ZDE.

Rusům se také podle Cohena podařilo posílit svoji roli na poli diplomacie a
Západ s nimi nyní musí opět počítat a především usednout k jednacímu
stolu. „Moskvě se také podařilo úspěšně zareagovat na sestřelení dvou
ruských stíhaček tureckými silami. Ruská letadla dominují vzdušnému
prostoru nad Sýrií a proti Ankaře vytáhli kurdskou kartu,“ píše Cohen s
tím, že vojenská přítomnost Ruska v Sýrii rovněž oslabila Evropskou unii.
„Jak nedávno uvedl vrchní velitel spojeneckých sil NATO v Evropě Philip
Breedlove, ruské bomby tlačí uprchlíky do Evropy. To následně vytváří
odpor k německé imigrační politice otevřených dveří. Existence Schengenu,
a tím i EU, je ohrožena.“

Zatímco Rusové v Sýrii slaví úspěch, strategie Washingtonu podle mínění
Cohena selhala. „Obamova administrativa se od samého začátku utápěla v
beznadějném zmatku. Nejprve Washington tvrdil, že Asad musí jít, poté zase,
že může zůstat. Podporovaná Svobodná syrská armáda se navíc
částečně spojila se syrskou pobočkou al-Káidy. Problémy nastaly i se
sunnitskými spojenci Američanů. Viceprezident Biden veřejně obvinil Turecko,
Saúdskou Arábii a Katar z vyzbrojování syrských radikálů. Pentagon poslal
500 milionů dolarů na výcvik sunnitských rebelů, ale z původních 5400
jich prošlo výcvikem jen 60. I z tohoto důvodu dosáhl Putin v Sýrii
jasného geopolitického vítězství,“ má jasno Cohen.
