Po upálení Palacha jsme demonstrovali v době vyučování a nikdo se nedivil.
Migrace je už vyčpělé téma, říká senátor Bublan

ROZHOVOR Demonstrace Čechů jsou podle senátora za ČSSD Františka Bublana
odrazem špatné nálady a protestem proti krokům, které vláda v demisi
dělá. Podle bývalého ministra vnitra pramení nesouhlas veřejnosti z
nevyjasněné politické situace. Lidé nevědí, kdy a jaká vláda bude.
Andrej Babiš by měl být vstřícnější a chovat se velkoryseji k partnerům,
kteří jsou ochotni vyjednávat. Sázka na předčasné volby by se mu totiž
nemusela vyplatit.

Jak vnímáte zásahy Andreje Babiše do Generální inspekce bezpečnostních
sborů, tedy snahu o odvolání Michala Murína?

Působí to na mě trošku násilně. Domnívám se, že by měl počkat, až
bude mít větší důvěru, aby mohl takové kroky dělat. Ta uspěchanost
vedla k tomu, že ho nejdříve chtěl odvolat, pak zjistil, že musí mít
důvod, případně podezření z nějakého trestněprávního jednání.
Působilo to z počátku dost účelově. Uvidíme, jak se to bude vyvíjet dál.
Vstoupili do toho státní zástupci, třeba k odvolání bude důvod, to
neumím posoudit, ale začátek byl velmi účelový a nepůsobil dobře.

Jste bývalým ministrem vnitra. Michal Murín je v čele GIBS už dlouhá léta
a dosud jsem tak výraznou snahu o jeho odvolání nezaznamenala. Vy ano? Jak to,
že k tomu dochází právě nyní?

Nezaznamenal jsem nic takového. Jestli měli státní zástupci s Murínem
dílčí problémy a chtěli to řešit, nevím, neproniklo ke mně nic o tom,
že by byl nějaký zásadní problém. Samozřejmě GIBS je na začátku svého
působení, nemohu tvrdit, že by bylo vše na sto procent dobré, a určitě
mohlo nastat pochybení, ale nevím, jestli natolik závažné, aby byl
odvoláván ředitel.

Stále se mluví ohrožování demokracie, konají se demonstrace. Není ale
právě podobný zásah do něčeho tak podstatného v demokracii, jako je GIBS,
už skutečně tím krokem, který by měl vzbudit pozornost a odpovídající
reakci?

Ty demonstrace nejsou jen kvůli GIBS, vycházejí ze špatné nálady a z
několika kroků, které vláda v demisi dělá. Jedná se o odvolávání více
lidí, úředníků, teď zase bude odstupovat ředitelka pozemkového fondu.
Pokud veřejnost vyjadřuje nesouhlas, tak pramení z toho, že je politická
situace nevyjasněná, lidé nevědí, jaká bude vláda, kdy bude vláda, a
realizují se zásadní kroky. Nepůsobí to dobře.

Co říkáte na požadavek ČSSD na post ministra vnitra a spravedlnosti? Je to
vzhledem ke kauzám, které se kolem Andreje Babiše dějí, adekvátní
požadavek?

Netrval bych na tom tolik, protože jak Ministerstvo vnitra, tak spravedlnosti
nemají takovou pravomoc, aby mohla zasahovat do trestního řízení. Určitě
by nebylo dobře, kdyby Ministerstvo vnitra vyměnilo vyšetřovatele v
Babišově kauze a stejně tak, aby si Ministerstvo spravedlnosti zavolalo
státního zástupce, který dozoruje tento případ a snažilo se ho nějak
ovlivnit. To by si nikdo nedovolil, ať by tam seděl kdokoliv. Přímo
zásadní obsazení ministerstev není, spíše symbolické. Premiér sice nemá
důvěru, ale je v trestním řízení a symbolické by bylo, kdyby jeden z
těchto resortů připadl druhé, případné koaliční straně.

Ještě k demonstracím a diskuzi, nakolik se má politika míchat do škol.
Objevila se kritika, aby studenti demonstrovali jen ve volném čase. Jak to
vidíte vy? Měli bychom být studentům vděční, že nám pomáhají zachovat
život v demokracii, nebo je pro vás lepší reakce: reminiscence si s
prominutím strčte za klobouk, jak říká Václav Klaus mladší?

Vyjádření Klause mladšího mě udivilo. Vzpomněl jsem si, že v roce 1969,
po upálení Palacha, zorganizovali jsme demonstraci v době vyučování. Šli
jsme my i kantoři a nikdo se nepodivil. Chtěli jsme něco vyjádřit, svoji
vůli a bylo to v pořádku. Pak jsme se vraceli zpět, a že by někdo
zakazoval a pohoršoval se nad tím? Nikoliv. Naopak buďme rádi, že studenti
se zajímají o politiku a veřejné dění a vyjadřují svůj názor. Spíše
bychom to měli ocenit. Horší by bylo, kdyby seděli doma u počítače a
chatovali nebo se dívali na Facebook.

V Deníku Referendum vyšel text jeho šéfredaktora a levicového aktivisty
Jakuba Patočky, který analyzuje proměnu politického systému a současnou
situaci na české politické scéně. Patočka vidí zásadní problém v
neexistenci praktické politické strategie, která by dokázala čelit režimu
šéfa hnutí ANO. Lze to brát vážně? Měl by se podle vás objevit někdo a
velmi rázně už proti Babišovi zakročit?

Politická scéna je dost rozbitá. Opozice nemá patřičnou sílu, navíc
není příliš jednotná. Je vlastně zprava doleva, takže to bude velmi
obtížné. Musela by se najít silná osobnost, která by za sebou měla
silnější partaj, a pak by šlo o otázku budoucnosti, jaký bude vývoj. Ale
zatím tomu roztříštěnost politické scény nenahrává.

Jak tedy vnímáte dosavadní vládní vyjednávání? Někdo tvrdí, že Andrej
Babiš chce předčasné volby a vyjednávání jen předstírá. Může to tak
být?

Způsobuje hodně rozpačitosti, protože postoje Andreje Babiše se mění
docela často a neexistuje jasná linie, co by vlastně chtěl. Kromě toho že
by chtěl vládnout, takže se snaží různými postoji druhou stranu
přitlačit. Trošku vyhrožuje SPD, ale jsem přesvědčen, že Babiš SPD
nechce ani do vlády, ani jako podporu, protože by tím ztratil to svoje
renomé nejen u nás, ale především v Evropě by to nebylo vnímáno nijak
dobře, spíše naopak. Na mne to působí, že se bude snažit o co nejhladší
cestu, aby neměl problémy. V nejhorším případě vše klidně nechá dojít
do stádia, že nezbyde nic jiného než předčasné volby.

Platí podle vás, co se říká, tedy že na předčasné volby doplatí ten,
kdo je vyvolal?

Mohlo by to platit, pokud by Babiš ve vyjednávání hodně selhal. Sliby na
všechny strany, které pak zase mění, by veřejnost už mohla vnímat
negativně a potom by na to mohl doplatit, ale průzkumy tomu zatím
nenasvědčují. Nehledě na to, že bude říkat, jak s ním nikdo nechtěl
jít, s nikým nebylo možné se domluvit, takže mu nezbývá nic než
předčasné volby. To umí, přesvědčovat veřejnost.

To byla i moje další otázka. Je Babišovou taktikou dojít k předčasným
volbám s tím, aby odpovědnost za ně nepadla na jeho hlavu?

Je, ale nemusí být tak zřetelná, protože zatím je ke spolupráci ochotná
ČSSD a on by vlastně zůstal v poloze: ČSSD sice chtěla, ale chtěla pět
ministerstev, nebo chtěla ministra vnitra a spravedlnosti, takže měla
přehnané požadavky a já na ně nemohu přistoupit, takže raději nic. To
už je slabší. Pokud chce spolupracovat a mít partnera, musí být
vstřícný a nehledět na poměrné počty, kolik má kdo ministrů. Měl by se
chovat velkoryseji.

Vedou se vášnivé diskuze, která volba je pro sociální demokracii nyní
horší. Zkusit znovu vládu s hnutím ANO, nebo zůstat v opozici.

Obojí, ale nejsem dobrým prognostikem. Obojí má svá úskalí i svá
pozitiva. Skutečně nevím, co by bylo lepší a neumím odhadnout, jaká
budoucnost nastane. Jestli jít do vlády s Babišem, který by ji v podstatě
měl jen na doplnění a stejně by si zákony prohlasoval s komunisty a
Okamurou. Pak by byli pro smích. Kdyby dokázali uzavřít koaliční smlouvu,
která by znemožňovala takové zneužití a uhnutí smlouvy, potom může
ČSSD vydělat. Pokud získá patřičné resorty, kde se dá prosadit program
sociální demokracie a dokáže to veřejnosti prodat a obhájit, mohlo by to
být dobré. Ale nemám jednoznačný názor.

Je Jan Hamáček tím, kdo se dokáže Babišovi při vyjednávání postavit
jako rovnocenný partner?

Snad ano, samozřejmě je ještě mladý, ale má hodně zkušeností. Můžeme
mu jen popřát, aby se mu dařilo a aby zůstal pokud možno co nejsilnější.

Tomio Okamura čelí dalším problémům s financováním svého hnutí poté,
co novináři Sabina Slonková a Jiří Kubík odhalili určitá podezření.
Jsou podle vás podezření z toho, že politika Okamury je jen byznys,
oprávněná?

Byznys je docela silnou motivací. To už bylo vidět v minulém volebním
období, kvůli byznysu se mu rozpadlo hnutí Úsvit, kde byly podobné
problémy a ne všichni poslanci s tím souhlasili. Určitě by stálo za to,
aby nový úřad, který sleduje financování stran, se na toto hnutí
zaměřil, aby nebylo manipulováno a zneužíváno se státními financemi.
Jinak Okamura samozřejmě nemá silné politické téma, chytá se jen
populistických témat a migrace je už téměř vyčpělá. Tam se nedá
vymyslet nic nového, zkoušel to s romskou tématikou, neuspěl, tak bude
hledat jiné téma, aby získal hlasy, a nemyslím, že by bylo úspěšné.

Putin obhájil prezidentský post drtivým způsobem. Dokonce i Petra
Procházková nebo Luboš Palata, které nikdo nemůže podezírat z přízně k
Rusku, píší o tom, že svým způsobem Rusové mají Putina rádi i proto,
že pod jeho vedením jde z Ruska strach. Lze chápat situaci tak, že on je
někdo, koho Rusové potřebují, a máme se s tím smířit?

Když vidím reakce, mám pocit, že ho národ vždy potřebuje. Ruský národ
vždy měl někoho takového – cara, Stalina – možná už to mají v genech.
Potřebují silného vůdce a tomu jsou schopni odpustit cokoliv. To je věcí
ještě další generace, kdy se změní myšlení, a záleží, jak dalece
budou moci i mladí lidé studovat ve světě, kde získají jiný pohled na
svět, ale zatím to nevidím. Jsou tam samozřejmě záchvěvy, opozice je
slabá, ale existuje a Putin nedostal 99 procent, dostal méně. Pravděpodobně
se hodně švindlovalo a zbytečně, ale jde o to, aby to vypadlo co nejlépe.

V Itálii zvítězily strany, které neskrývají odpor proti Evropské unii a
proti migraci do Evropy. Jde o předěl ve vývoji Evropské unie? A bude na to
správně reagovat, nebo obliba takzvaných antisystémových, populistických a
extremistických stran stále poroste?

V mnoha evropských zemích je vidět vzestup stran, které nemůžeme klasicky
zařadit doprava či doleva. Jsou ve středu, ale je mezi nimi rozdíl. Italské
strany nejsou tak radikální, že by hrozilo vystoupení Itálie z Unie. To by
nenastalo, natolik jsou rozumní, ale jedná se o vyjádření určité
nespokojenosti. Itálie je také hodně zadlužená země a dost postižená
migrací, to vše se projeví, ale zase velké riziko v Itálii nevidím.
