Svazačku vypískali, a stejně si pak z revoluce udělala živnost. Přímý
svědek vzpomíná na hrdinství Moniky Pajerové v roce 1989

Pro televizní diváky, kteří tehdy na Albertově nebyli, se díky rok od roku
dramatičtějšímu podání Moniky Pajerové tato dáma patrně stává hlavní
personou té historické události. V mých vzpomínkách je to ovšem všechno
podstatně jinak, píše na svém blogu na serveru iDnes.cz Josef Havránek.

Poukázal na to, že stateční revolučně naladění studenti tehdy nechtěli
mít se svazáky z SSM, mezi které M. Pajerová patřila, nic společného.
Nakonec se shromáždění na Albertově přece jen zúčastnili, neboť jedině
tihle svazáci mohli mítink legalizovat.

Celý text je ZDE

Proto také zmínění členové SSM tohle shromáždění zahajovali a v
počátku, než se jim to vymklo z rukou, i organizovali. „Po chvíli těch
obligátních svazáckých pindů – včetně moderování Pajerové –,
začaly dávat nespokojené davy svou nevoli najevo stále sílícím pískotem.
Teprve potom se ujal slova student jakýsi Martin..., Mejstřík to určitě
nebyl, který otevřeně, v době kdy se za podobné řeči roky sedělo,
neohroženě vyzval k revoltě proti komunistickému režimu. Známou výzvou
– Kdo, když ne my. Kdy, když ne teď! – nadchl přítomné, včetně mne.
Byl to právě on, kdo odstartoval tuhle studentskou revoluci,“ popsal
události ze 17. listopadu 1989 bloger Havránek.
