Prezidentem by mohl být Stropnický, ale Martin. Jeho syn by potřeboval
seřezat šňůrou od žehličky, navrhuje herec Pavlata

ROZHOVOR „Mně by se líbilo, kdyby byl prezidentem Stropnický,“ říká v
rozhovoru ParlamentníchListů.cz herec, dabér, žurnalista, a bývalý člen
Rady Českého rozhlasu Michal Pavlata, který je už léta fandou ODS a tuto
stranu také pravidelně volí. „Dokud bude mít ODS v čele tak nudného
chlapa, jako je pan Fiala, tak se nehne z fleku,“ reaguje Pavlata k situaci
uvnitř občanských demokratů.

Jak na vás působí migrační krize v Evropě?

Celá uprchlická krize podle mne nemá vůbec žádné řešení. Já vím o
tom jenom to, že ti imigranti k nám nechtějí a nemáme tady proto žádná
stanová městečka, žádné slumy, až na nějaké detenční ústavy, což je
ale minimum z toho celkového počtu. Imigranti chtějí do Německa, nechtějí
k nám. Mimochodem je to od Miloše Zemana chytrá replika, když říká, že
to jsou samí mladí chlapci, kteří by měli být doma a měli by bránit svou
zem. No, čert jak to je, já to nevím. Jde tady ale zcela jistě o obchod s
lidmi a možná, že to je i ono biblické „stěhování národů“...

Líbí se vám, jak se k imigrační krizi vyjadřují čeští politici? A co
kauzy, které se teď v poslední době odehrály na naší politické scéně?

Když se někdo z politiků k tomu veřejně vyjadřuje – třeba Martin
Stropnický - tak si vždy vzpomenu, jak se choval pasáček v pohádce
Císařovy nové šaty. Tam má totiž císař nové šaty a myslí si, že jsou
neviditelné. Prostě marnivý císař starající se jen o svůj vzhled si
najme dva tkalce, kteří jsou však ve skutečnosti podvodníci. Ti mu slibují
nové šaty, které jsou ale prý neviditelné pro ty, kteří jsou
nezpůsobilí k výkonu své funkce, či jsou hloupí. Císař sám tyto
neexistující šaty pochopitelně nevidí, ale předstírá, že tomu tak je,
aby nevzbudil pochybnosti o vhodnosti své osoby na funkci císaře. Nakonec jde
v průvodu poddaných nahý, ale všichni při tom na něj volají: ten má
nádherné šaty, a jak mu to sluší, protože mu pochlebují. Ale malej kluk,
který je také v průvodu, najednou vykřikne, že král je nahý a že na
sobě nemá nic. Jako ten malý kluk se ale v podstatě choval Martin
Stropnický i při té kauze výměně Čechů za Libanonce a teď je mu
vyčítáno, jak to všechno vybreptal. On přitom jen řekl nahlas to, co si
myslíme my všichni. Teď si zase počkáme na Čapí hnízdo...

Co na tento příběh říkáte?

Vůbec tomu nerozumím, ale jak jsem slyšel, tak se ani neví, kdo je majitelem
toho Čapího hnízda...Ovšem pan Babiš tvrdí, že to ví, ale že to řekne
až po prošetření. I proto si myslím, že je velmi těžké, aby se v tom
celém běžný pozorovatel nějak vyznal. Protože o tom nic nevíme, tak k
tomuto příběhu ani nemůžeme říkat nějaká moudra. Já se bojím jenom
jedné věci, že podobně jako v Německu, kde nabírají na váze nacionální
partaje, že se i u nás objeví nějaké partaje hnědočerné ruky, prostě
že se tady objeví nějací hnědočerní esesáci českého původu.

A jak se díváte na dohady poslanců o obecném referendu?

To, co se tady má uzákonit, tedy celostátní referendum, tak to je ta
největší pitomost, která v Čechách má být. Protože kdyby tady bylo
referendum o trestu smrti, tak bude 90 procent lidí pro, ale bylo by to
špatné rozhodnutí. K tomu vám řeknu jednu věc, která pochází ze hry
Fiesco a jeho Janovské spiknutí. ´Co je to lid? Lid je jen neotesaný kolos,
který vždy hřmotí a rachotí a nakonec vždycky zakopne o pouhou nit.´
Pozor! Ta niť referenda už je nastražena. Jde totiž o to, že stále ještě
nejsme - ani po tak dlouhé době od roku 1989 - natolik vyspělí, abychom tady
dělali referenda. Přitom jedno referendum už tady máme a to se jmenuje
Týtý. A tam národ hlasuje jako o život, protože tam je to jasný – buď
Bohdalová nebo Gott. Tam se nedá nic zkazit, ale referendum jako takové je
velmi obtížný instrument, který se nehodí do této postkomunistické země,
která vlastně nikdy úplně nevyrudla.

Některé politické strany ale i tak dávají hodně hlasitě najevo, že
návrh zákona o referendu, který je momentálně ve Sněmovně otevřen v
prvním čtení, v podstatě neumožňuje, aby se občané rozhodovali o
důležitých otázkách, jako je třeba imigrační krize a ani prý nemůže
umožnit, aby bylo vyhlášeno referendum o setrvání země v EU podobně jako
se tomu bude dít ve Velké Británii.

Já vím, že poslanci chtějí v tom zákoně určité omezení udělat.
Referenda ale uměl vyhlašovat třeba generál de Gaulle. Ten říkával: ´Když
se vám nelíbí moje rozhodnutí, tak o tom uděláme referendum!´´Ale
vždycky vyhrál! Protože se prostě zjistilo, že lid je neotesaný kolos...

Který z politiků si podle vás vede dobře?

Líbí se mi práce Lubomíra Zaorálka, jakkoliv jsem jeho stranu nikdy nevolil.
Líbí se mi hodně, přestože jsem ho nikdy neměl rád, neboť se vždycky
hádal s Václavem Klausem a já jsem byl těžký klausovec. Vždycky jsem si k
jeho osobě říkal, co si to tady ty, cápku, dovoluješ? Dnes už to ale není
cápek, je to dobrej ministr zahraničí a začíná mne být úplně jedno, ze
který partaje je. Mám rád také Martina Stropnického, o němž jsem už
hovořil, toho totiž znám z herecké branže, ale tu jeho partaj jsem taky
nikdy nevolil. Ono je ale těžké hovořit o politice, když v ní aktivně
nepůsobím.

To dokážu pochopit. Ale když už jste zmínil Václava Klause, tak on bývá
často na straně Miloše Zemana. Oba dva se kupříkladu shodují v názoru na
imigrační krizi. Čím to je, že právě tito dva političtí souputníci
jedou na stejné vlně, přitom třeba v devadesátých letech se paradoxně v
lásce zrovna moc neměli?

Protože to jsou zkušení pódiový vlci! Myslím si, že jeden druhého
respektuje, i když pan prezident Zeman - a dá se říci, že skoro při
každé příležitosti - když něco podepisuje, tak říká: tu tužku vám
vracím. Čili neustále naráží na případ ztraceného pera. Zda ale Zeman
bude kandidovat, tak to bude záležet na jeho zdravotním stavu. Největší
kravina, která se stala, ale byla přímá volba prezidenta. Zatím se vždy
volili potentáti, co měli něco společného s revolucí v roce 1989... Když
si vezmete, jak Miloš Zeman hovořil v roce 1988 v Technickém magazínu, kde
psal o ekonomické situaci Československé socialistické republiky, tak to
klobouk dolů. On totiž napsal. Cituji: „Naše společnost se dostává do
role maratónského běžce, jehož soupeři už dávno zmizeli za horizontem,
takže on se může mylně domnívat, že je v čele závodu.“ No to přece
byla na tu dobu statečná replika, byl to úžasný bonmot a stylisticky se
tomu nedá vytknout vůbec nic. Je to prostě věta jako řemen. Já jsem s ním
jezdil na mítinky Občanského fóra, takže tam jsem viděl, jak se chová. Je
to zkušený lodivod a říká to, co chtějí lidi slyšet. Každý, kdo chce
být prezidentem zvoleným v přímé volbě ale bude muset říkat to, co chce
slyšet většina, s tím se nedá nic dělat. Ovšem já si myslím, že
prezidentem by mohl být Stropnický. To by se mi líbilo ze všeho nejvíc.
Ovšem Miloš Zeman bude chtít jistě kandidovat znovu a udělá pro to
všechno.

Určitě nemáte na mysli Stropnického juniora, tedy Matěje?

Ne! Kvůli mladýmu Stropnickému jsme vedli s jeho tátou spousty debat,
dokonce jsem mu navrhoval, jestli by ho nemohl seřezat šňůrou od žehličky...tak
to totiž dělával se mnou můj tatínek...

Myslíte si, že je Matěj Stropnický arogantní a proto by někdy nějakou „zasluhoval“?

Zda je arogantní, tak to nevím, ale koneckonců teď vede Stranu zelených. Je
to prostě cílevědomý hošík a uvidíme, co z něj ještě bude.

Jaký máte názor na ministra financí Andreje Babiše?

Podle mne je to zručný podnikatel, který chce asi opravdu řídit politiku
jako firmu a třeba to lidi i baví a bavit ještě bude. Nemyslím si, že až
budou volby, že by je nějak výrazně prohrál, spíše to vypadá na to, že
bude jejich skutečným favoritem.

Byl by Babiš dobrým premiérem?

Tak to nevím, na to bych si počkal. Na takové otázky ale přece nikdo nezná
odpověď! Já vím jen jedno: dokud bude mít ODS v čele tak nudného chlapa,
jako je pan Fiala, tak se nehne z fleku. V ODS mám rád v podstatě jen Mirku
Němcovou, protože to je ženská, která se nezměnila. Ona podle mne nešla
do politiky proto, že by se jí chtěla živit podobně jako spousta jiných
lidí, kteří tam z tohoto důvodu jsou. Jen podpořila Klause v době tzv.
Sarajevského atentátu, kvůli čemuž ostatně vstoupila i do partaje. Podle
mne to od ní byla dobrá pohnutka, neboť tehdy to s Klausem vypadalo opravdu
hodně nahnutě. On se ale k ní nikdy přitom nechoval tak, že by jí to
chtěl nějak vrátit; holt politika je někdy krutá, je to věc možné dohody.

Dokázala by podle vás Němcová jako předsedkyně ODS stranu postavit na nohy?

Ona dokonce jednu dobu byla regulérní předsedkyní Sněmovny, a pak tam
došlo k tomu nakoupení tří poslanců a k pádu vlády a dodneška se ty
věci kolem toho řeší. Tahle kauza dokazuje nakonec to, jaká politika
vlastně je, že je v ní vždy něco za něco. Vy nám dáte cukrkandl a my
vám dáme švestkové knedlíky, pač je máte rádi. Mne ale nejvíc trápí
to, že jsme revoluci vlastně prohráli. Vemte si třeba to, jak vypadali
politici, kteří přišli těsně po revoluci...to tehdy byla úplně jiná
sestava, nežli ta, která se dnes do Parlamentu hrne. Rozdíl je už v jiné
kvalitě odívání. Zatímco v té době mívali na sobě narvaný obleky
ještě od maturit, protože Klaus jim nakázal, že konzervativní politik,
když vystupuje na veřejnosti, tak na sobě musí mít oblek a kravatu, a oni
protože tehdy žádný jiný neměli, tak se dusili v těch maturitních
šatech.

Myslíte si, že lidé od roku 1989 očekávali něco úplně jiného?

Určitě. Taky jsme ale nepočítali s tím stěhováním národů a s dalšími
věcmi, které se dnes dějí.

A může ODS podle vás jít opětovně nahoru?

Ne. Musejí tam přijít noví kluci, kterým bude tak 30, 35 let. Teď tam jsou
jen anonymní bezšarmoví lidé. Klaus měl sice ten šarm takový trošku
samolibý, ale měl ho. Zeman a Klaus jsou ale takové protipóly – zatímco
Klaus má sako od Bosse, tak Zeman se kdysi převlíknul za okresního
tajemníka Pláteníka, jak ho hrál pan Moučka v seriálu Okres na severu, a v
tomto úboru setrval dodneška. Miloš to s námi prostě myslí dobře, dává
si brambory s tvarohem k obědu, je to prostě náš chlap, ale je to prosté a
jednoduché...

Proč podle vás Zeman tak rozděluje národ? Proč by jej určitá sorta lidi
nejradši odpískala v polovině zápasu?

Osobně mu nepřeji nic zlého, ale myslím si, že by už prezidentem být
neměl. Vždyť i jeho úroveň bonmotů šla hodně dolů, skoro bych řekl,
že jak šla dolů ekonomická situace státu, tak šly dolů i ty jeho bonmoty.
On navíc nikdy ČSSD neodpustí, že jej při druhé prezidentské volbě před
13 lety několik spolustraníků nevolilo, takže nakonec ty volby vlastně
prohrál. A bude jim to vracet stále. Tím nechci říci, že je mstivý, ale
nakopali jste mne, tak tady máte pár facek. Prostě se podle toho řídí. Já
zaplaťpánbůh nikdy do politiky nepůjdu, byl bych totiž špatný politik,
ale možná dobrý tribun lidu. Já totiž umím dobře řvát zespoda nahoru.
No, ono vlastně řvát zeshora dolů je hodně těžké.

K tomu se mi teď vybavil jeden dobrý vtip o nařízení ředitele, které se
nakonec přes všechny ty další šéfy dostalo k těm úplně dole ve zcela
jiné podobě...

...a mne se vybavily zdravotnické poplatky, které zavedl ministr Julínek. K
tomu já bych volal: ´My to nepotřebujeme, my jsme mladý!´ K tomu vám
ještě řeknu citát od Jiřího Ortena k protektorátu. On totiž používal
větu k českém národu: ´Tento lid na kraji nahnilý...´To je jako s tím
referendem, jak jsem říkal, že by hned 90 procent lidí chtělo trest smrti.

A divíte se jim, když se někdy objevují hrůzné věci?

Ani ne, pokud se jedná třeba o sadistické vraždy. Ale ono je to všechno
někdy na hlavu. Víte, třeba Tomáš Sokol chtěl kdysi jako prokurátor
postavit komunistickou stranu mimo zákon, což sice nakonec neprošlo, ale pan
Sokol dnes jako advokát obhajuje ty největší darebáky, kteří se v
ekonomice pohybují. Ale člověka nepředěláš, jak říkával už Karel
Čapek...

Co říkáte na to, jak se KSČM před nedávnem přihlásila k odkazu 25.
února?

Nikdy jsem o nich neměl hezký sny, jenom ty hrozný, protože komunisté
terorizovali celou naši rodinu. Třeba otec před nimi utekl do Švýcarska.
Musel, jinak by ho zašili. A chování KSČM v mnoha věcech pak nechápu
vůbec. Když jsem ještě byl v rozhlasové radě, tak jsem se jednou ocitnul
na nějaké společenské akci na Hradě, kde najednou proti mne šel komunista
Filip. A protože se na mne hezky usmíval – a dokonce to vypadalo, že mi jde
snad podat i ruku - tak jsem mu na to řekl: „Páni! Vy fakt existujete? Já
jsem myslel, že vás hraje jen nějakej špatnej hereckej!“ A to byl celý
můj rozhovor s Filipem.

Jak na to reagoval?

Vůbec nijak, jen šel mlčky dál. Prostě dělal, že nic neslyšel. Bylo to
dobrý...
