Šťastný Jiří Paroubek: Vydělávám slušné peníze. Chodím do opery a do
divadla. Cvičím chuej-čchun-kung a čchi-kung. A navíc...

Expremiér Jiří Paroubek dle svých slov v žádném případě nepřemýšlí
o návratu do politiky, byť současnou generaci politických lídrů Evropy
považuje za slabou. Osobně se cítí šťastný – díky rodině, svým
zálibám i díky jednomu speciálnímu podniku, jehož patronem se stal.

Jste bývalým premiérem, s jakým pocitem sledujete přístup dnešní vlády
k problému uprchlické krize?

Vláda se dostala v této věci do vleku politiky nejsilnějších evropských
zemí, především Německa. Neprojevila dostatečné sebevědomí a možná
ani potřebný rozhled v problematice mezinárodních vztahů a Evropské unie.

Kabinet nedokázal formulovat rozumnou, opravdu realistickou strategii
přístupu k uprchlíkům. Podle mého názoru chybělo především jasné a
silné slovo vedoucích činitelů vlády směrem k občanům, a to zhruba takto:
Nic vám nehrozí a uděláme vše pro to, aby vám ani do budoucna žádné
nebezpečí v důsledku imigrační vlny nehrozilo.

Kde jsou největší slabiny a silná místa premiéra Sobotky?

Premiér Sobotka má při svém hodnocení jediné štěstí, a sice, že
přišel do čela vlády po mimořádně slabém a neschopném premiéru
Nečasovi. Je pro mě velkým zklamáním. Těžko by se u něho hledala jedna
jediná vynikající vlastnost, která by jej činila zajímavou osobností,
skutečným lídrem, otcem národa.

Jeho největší slabinou, ve svých důsledcích destruující sociální
demokracii, je jeho zvláštní schopnost likvidovat své stranické soupeře.
Skutečné i domnělé. Ve vedení ČSSD proto dnes chybí zajímavé, barvité
osobnosti. Sobotkova fatální neznalost jazyků jej omezuje v oblasti
mezinárodních vztahů. V zahraniční politice se proto necítí doma. Jako
lídr nedokáže být dostatečně tvrdý ke svým stranickým přátelům.
ČSSD přestala uplatňovat princip presumpce viny u členů, kteří byli
obviněni v trestní věci.

Sobotka není schopen udržovat strategickou iniciativu v médiích, mnohem
kvalifikovanější při vnášení témat do veřejné diskuse jsou prezident
Zeman a šéf hnutí ANO Babiš.

Do jaké míry věříte v úspěch ČSSD v krajských volbách?

Pokud jde o výsledek ČSSD v krajských volbách, nečekám žádné zázraky.
Podle nejnovějšího průzkumu veřejného mínění TNS Aisa má nyní ČSSD
17 procent volebních preferencí. Ostatně v posledních dvou volebních
kláních v uplynulých dvou letech – v komunálních a evropských volbách
– měla ČSSD ještě horší volební výsledek.

Seriál korupčních skandálů v krajích, zužující se personální nabídka
ve vedení strany, neschopnost udržovat v médiích strategickou iniciativu,
celostátní program strany, který neobsahuje žádné nové atraktivní body
atd…

Očekávám, že ČSSD v krajských volbách získá 13 – 15 % hlasů.

Jak hodnotíte a do jaké míry sledujete kauzu Čapí hnízdo? Co může
znamenat?

Kauzu sleduji. U toho, kdo chtěl moralizovat českou politiku, je to smutné
představení. Andrej Babiš by měl na základě této kauzy z politiky odejít.
To by ovšem znamenalo také konec současné vlády, která je velmi stabilní.
Když ale srovnám, jak mou manželku a mne pronásledovala před lety česká
média kvůli botičkám od Diora za 60 eur darovaným mé dceři, je mi z toho
zle.

Čím se teď aktuálně zabýváte?

Zabývám se ekonomickým poradenstvím a také obchodováním s komoditami a
akciemi. Rodina musí z něčeho žít. Kromě toho píšu komentáře a
články k politickému dění i ekonomice, a to nejen pro server Vaše věc.

Mám více času na své četné zájmy. Zahradu a květiny. Četbu, zejména
pojednání z historie. Cestuji, chodím do opery, do divadla. Sleduji na
satelitu filmy a dokumenty. Zkrátka dělám to, co mě baví. A také se mohu
věnovat své rodině. Hodně cvičím. Jednak čínské cvičení
chuej-čchun-kung a v posledních týdnech i čchi-kung.

Kolik času vám aktuálně zabírá práce a kolik zůstává na zábavu a pro
rodinu? Slyšel jsem, že jste patronem zajímavé galerie v centru Prahy, o co
vlastně jde?

Mám teď dost času na všechno. Na svou práci i na své zájmy. Můj syn a
jeho partnerka zřídili ve Štěpánské ulici, kousek od Václavského
náměstí, Galerii Spektrum. Na 400 metrech čtverečních jsou vystavovány
čtyři expozice. Za prvé jde o 1200 originálních filmových plakátů ze
zlaté éry hollywoodského a evropského filmu, což je asi nejucelenější
sbírka filmových plakátů v Evropě. Jejich uspořádání do tematických
celků připravila moje žena Petra. Druhým tématem expozice jsou historické
hrací a výherní automaty. Je to kolekce padesáti plně funkčních
přístrojů, které ukazují historický vývoj v této oblasti. Ve třetí
části mají návštěvníci možnost vidět voskové figuríny lídrů
hlavních válčících států II. světové války. Hitler stojí vedle
Stalina, Churchilla a dalších. Zejména pro školy jsou k dispozici
vzdělávací programy k historii II. světové války i životopisy jejích
hlavních protagonistů. Jen dodám, že tyto vzdělávací programy jsem pro
galerii připravil já. Samozřejmě, že studenti při návštěvě platí
podstatně nižší vstupné nežli ostatní návštěvníci.

Ve čtvrté části galerie je pražský konspirační byt Che Guevary,
vybavený dobovým nábytkem, dobovými předměty a také fotografiemi tohoto
romantického revolucionáře. Ten v Praze v roce 1966 opravdu několik
měsíců žil. Bylo to poslední klidné období v jeho životě. V roce 1967
byl v Bolívii v guerillovém boji zabit.

Pokud si chcete nechat na místě udělat repliku nějakého z 1200 plakátů,
je to možné. Nebo třeba foto s Chaplinem či Laurelem a Hardym či s
Džejárem. Máte možnost.

Jak často přemýšlíte o návratu do vrcholné politiky?

Moc o tom nepřemýšlím, vlastně abych pravdu řekl, vůbec ne. Jsem
šťastný v kruhu své rodiny, dělám věci, které mě baví. A vydělávám
slušné peníze, aniž jsem dostal nějakou trafiku. Vrátit se k politice by
pro mě znamenalo udělat v mém životě revoluci. A k tomu zatím nevidím
důvod. Míra mého idealismu je toho času vyčerpána.

Jaký vývoj prorokujete EU?

Alternativu k zapojení naší země do EU nevidím. Všechny velké celky mají
problémy – USA, Čína – a má je i Evropa. Její problémy jsou však
řešitelné. Problém vidím ve znatelně slabší současné generaci
politických lídrů v největších zemích EU. Chirac, Schröder a Blair byli
podstatně silnější persony, nežli je Merkelová, Hollande a Cameron.
