Patrik Nacher: ČT by mělo zajímat, proč jí lidé nevěří. A proč se
navzdory někdy až neadekvátnímu mediálnímu tlaku rozhodují jinak, než
jak jim je předkládáno

ROZHOVOR O "kauze" Ondráček, či inauguračním projevu prezidenta Miloše
Zemana a jeho kritice České televize si ParlamentníListy.cz povídaly s
ekonomem a poslancem hnutí ANO Patrikem Nacherem. "Prezident měl spíše
hledat něco k ocenění, než k dehonestování. Českou televizi by ale mělo
zajímat, proč jim lidé nevěří," říká. Odpovídá také na to, zda se
Západ podle něj - co se týče snahy o genderovou vyváženost - tak trochu
nezbláznil. "Velmi silně si to myslím. To je důvod, proč jsem před rokem
začal sepisovat knihu, kde tyto šílenosti pseudokorektní doby sepisuji.
Předpokládám, že vyjde na konci dubna. Tam řadu věcí rádoby genderové
vyváženosti a kampaně Me Too a další absurdnosti čtenáři naleznou,"
prozradil

Tento týden byl v České republice ve znamení kauzy Ondráček. Jeho zvolení
do čela parlamentní kontrolní komise nad GIBS, poté protesty proti němu a
následně Ondráčkova rezignace. Jak jste tento příběh vnímal vy?

Celá tato věc byla podle mě úplně zbytečná. Od začátku bylo jasné, že
je to výbušná záležitost. Pana Ondráčka jsem nevolil. Nezpochybňuji jeho
odbornost, jeho zkušenosti z oboru, ani to, že už máme 29 let po revoluci. A
i taková vražda má promlčecí dobu 20 let. Stigmatizujeme člověka a la
MeToo po 20 až 30 letech. Nicméně má to i nějaký politický rozměr a
symbol a ten u mě převážil. Je významný v kontextu k té funkci. Kdyby
kolegové z KSČM - kteří dle politických dohod měli na toto místo nárok -
nominovali někoho jiného, mohli bychom si toto odpustit.

Ondráček má sice kontroverzní minulost, ale je odborník v dané věci.
Neměly tedy politické strany kritizující Ondráčka nasadit proti němu
také nějakého odborníka, a ne učitelku?

To je otázka na ně. Když si politické strany mimo ANO dohodly rozdělení
předsedů všech těch komisí, tak tam byla pře mezi ČSSD a KSČM o tento
post. Nakonec připadl KSČM. V tuto chvíli stavět protikandidáta také
nedává smysl. Tím by ostatní subjekty porušily to, co si domluvily. Chci
připomenout, že hnutí ANO je jediným politickým subjektem, který nemá
počty pozic obsazených ve Sněmovně úměrné volebnímu výsledku a
poměrnému zastoupení. Kdyby tomu tak bylo, mělo by hnutí ANO čtyři z
těch devíti předsedů komisí. Nemá ani jednoho. Mělo by právo na víc
předsedů výborů, podvýborů a podobně. Mělo by právo na dva
místopředsedy sněmovny. Má jen předsedu pana Vondráčka. Jinými slovy
tento prostor uvolnilo hnutí ANO maximálně. Rozdělení pozic bylo na
ostatních subjektech. Oni se takto domluvili.

Letos si připomínáme neblahé výročí Února 1948. Jsou ale dnes pro naši
demokracii podle volebního výsledku slábnoucí komunisté tak nebezpeční?

Svět nevidím černobíle. Na jedné straně je tu ten symbol a bude
přetrvávat nějakou dobu. Na druhé straně mi vadí i to klišé od subjektů,
které s KSČM spolupracovaly. Vojtěch Filip byl místopředsedou Sněmovny už
od roku 2002. Hlasy poslanců KSČM byly vytěžovány v minulosti měrou
vrchovatou. Vadí mi, že najednou hrají na tuto linku na antikomunistické
klišé ti, kteří s poslanci KSČM tady seděli pět, šest volebních období
po sobě. Na toto naskakovat nebudu.

Miloš Zeman ve svém inauguračním projevu mimo jiné zaútočil na Českou
televizi, což nebylo poprvé. Nedávno dával rady poslancům, jak to udělat,
aby v ní mohly proběhnout personální změny: Je v ohrožení nezávislost
ČT? A na druhou stranu, není její kritika třeba alespoň částečně
oprávněná?

Rozdělím to na dvě úrovně. Jedna věc je postavení České televize,
jakým způsobem se chová a jedná. Do jaké míry straní někomu, jak je to s
vyvážeností. Když se podíváme na některé druhy pořadů 168 hodin a
podobně. Z reakcí lidí v posledních letech je cítit, že nevěří České
televizi jako v minulosti. Postupně se v ní ztrácí důvěra. Podle mě by
zástupce České televize mělo zajímat, proč jim lidé nevěří. Proč se
navzdory někdy až příliš neadekvátnímu mediálnímu tlaku lidé
rozhodují jinak, než jak jim předkládá veřejnoprávní televize. To je
jedna úroveň. Druhá je to, jestli je prezident tím, kdo by měl být
nositelem těchto informací. Jestli by v den, kdy je inaugurován, neměl svým
projevem nastavit spíše vlídnou tvář. Spojit lidi, a ne ještě více
prohloubit příkopy. Měl by spíše hledat něco k ocenění, než k
dehonestování.

Při projevu prezidenta někteří poslanci odešli. Je to legitimní politický
postoj, nebo je to nedůstojné situaci? Mohli třeba svůj nesouhlas vyjádřit
tím, že prezidentovi nebudou po projevu tleskat?

Na Hradě jsem přítomen nebyl. Jak jsem četl, tak v zahraničí je to
vnímáno radikální projev nesouhlasu. Odněkud odejít z kina či divadla -
když se mi to nelíbí - je nějaká úroveň. Odejít z Pražského při
inauguraci prezidenta je zase jiná úroveň. Jako ryzí demokrat to nemíním
kritizovat.

Všiml jsem si, že se na facebooku věnujete hodně záležitostem jako je
kampaň Me Too či zavádění genderově vyvážených hymen, jak to udělala
Kanada a padají na to návrhy i v Německu. Nemáte pocit, že se v těchto
věcech na Západě tak trochu zbláznili?

Velmi silně si to myslím. To je důvod, proč jsem před rokem začal
sepisovat knihu, kde tyto šílenosti pseudokorektní doby sepisuji.
Předpokládám, že vyjde na konci dubna. Tam řadu věcí rádoby genderové
vyváženosti a kampaně Me Too a další absurdnosti čtenáři naleznou. Jak
to pokračuje dál, tak to bude krásně navazovat do druhého dílu. Stačil
jsem zachytit tu změnu u kanadské hymny, co se děje kolem německé jsem tam
vložit už nestačil. To bude součástí případně nějakého druhého dílu.
