Výplod chorých mozků, útok na svobodu. Novináři chtějí sledovat a
udávat lidi, kteří je budou kritizovat na internetu

Za výplod chorých mozků označuje mediální expert Jiří Mikeš nový
projekt Syndikátu novinářů, který má monitorovat diskusní fóra nebo
sociální sítě, zdali na nich někdo neuráží novináře. Pokud by autoři
příspěvků překročili hranici snesitelné kritiky, profesní sdružení
žurnalistů by na něj podalo trestní oznámení. Podle advokáta a experta na
mediální právo Aleše Rozehnala by měl boj proti nenávistným projevům na
internetu probíhat na jiné než právní úrovni. Zároveň varuje před tím,
že by restrikce původců nenávistných projevů mohla zvýšit jejich
radikalizaci a zahnat je do ghetta, což může vyústit v sociální otřesy.

Nevybíravým kritikům novinářů už zřejmě zvoní hrana. Syndikát
novinářů ČR se totiž rozhodl spustit projekt, který učiní přítrž tomu,
jak se mezi veřejností a hlavně na sociálních sítích šíří urážky
vůči novinářům. Útoky bude monitorovat tým, který má pro začátek
šest členů, ale počítá se se zapojením dalších lidí. Pro
vyhledávání nejrůznějších urážek budou členové Syndikátu využívat
on-line nástroj SocialWatch. Tento program podle nadefinovaných slov
prohledává diskusní fóra nebo sociální sítě. Když objeví podezřelé
příspěvky, které budou obsahovat například slovní spojení „mediální
žumpa Václava Moravce“, nebo výraz „presstituti“, tak je zobrazí na
počítačovém monitoru.

Následně do děje vstoupí aktivní šestice. „My pak uděláme screenshoty
a o celém incidentu vytvoříme záznam,“ uvedl předseda pražské buňky
Syndikátu novinářů Marek Zouzalík v nedělním pořadu Newsroom ČT24,
který sledovalo všehovšudy 78 tisíc diváků, takže tato informace se
dostala jen k málokomu. Veškerá data, která Syndikát novinářů získá,
roztřídí a předá je k posouzení právníkům. „Právní kancelář
udělá podklady k tomu, abychom viděli, kde končí hranice snesitelné
kritiky a kde už začíná trestný čin,“ dodal Marek Zouzalík. Na autory
příspěvků, kteří onu hranici snesitelné kritiky překročí, pak bude
Syndikát novinářů podávat trestní oznámení.

Výplod chorých mozků a útok na svobodu projevu

„Já si myslím, že to je výplod chorých mozků, protože to je útok na
svobodu projevu. Tak oni chtějí být nedotknutelní? Oni mohou říkat o
prezidentovi, že je rozpláclé lejno a podobně, ale jim nikdo nemůže říct,
že jsou neobjektivní žumpa? To je úplná blbost a Syndikát novinářů by
asi potřeboval změnit vedení, protože tohle je šílený nápad, který jde
opravdu proti svobodě projevu. Fakt chtějí udělat z novinářů
nedotknutelné? Ani to, že jsou novináři v některých zemích, třeba v
Mexiku a nedávno na Slovensku terčem útoků, k tomu neopravňuje. Stejně tak
jsou různým útokům podrobeni i právníci, bankéři i lidé v jiných
profesích. To je nesmysl všech nesmyslů. Navíc když čtu vyjádření
některých ‚novinářů‘, tak je mi z toho špatně,“ uvádí pro
ParlamentníListy.cz mediální odborník Jiří Mikeš.

Dlouholetý ředitel Asociace komunikačních agentur a lektor VŠE v Praze v
té souvislosti připomíná vyjadřování novinářů k hlavě státu. „Když
si vzpomenu na útoky novinářů, to je neuvěřitelné, co si dovolují vůči
prezidentovi, který byl zvolen téměř třemi miliony voličů. Ať si o něm
myslí cokoli, ale vyjadřovat by se měli slušně, a ne jako štamgasti v
hospodě čtvrté cenové. Ať se novináři sami kultivují a dodržují
nějaký etický kodex. Ne jako politici, od těch se to čekat nedá ani
náhodou. Ale ty zase nemusí lidé zvolit. Když je někdo úplně blbej, tak
mu příště nedají hlas. Podívejte se, jak jde dolů Kalousek. Takový
rétor, ale ta jeho nesmyslná vyjádření, když se spolčil s europoslancem
Štětinou, znamenají, že jdou s TOP 09 dlouhodobě do háje. Ale to je síla
demokracie. Ať se novináři nesnaží tu demokracii omezovat,“ nabádá
Jiří Mikeš.

Syndikát nechtěně spustí testování odborné způsobilosti novinářů

„Myslím, že jde o záslužný a revoluční příklad úsilí o
zviditelnění dosud nicotné novinářské organizace, jakou je Syndikát
novinářů ČR. Záslužný proto, že vedení Syndikátu se zřejmě snaží
získat nové členské příspěvky od potenciálních členů i za cenu jejich
dezinformování. Vzhledem k mnoha dezinformátorům v řadách novinářů
může dojít k praktickému naplnění zákona negace negace, což by mohlo
některé horlivce přimět ke vstupu do Syndikátu s vědomím, že budou
ignorovat etický kodex Syndikátu, jehož uplatňování v praxi nikdo
nekontroluje,“ říká pro ParlamentníListy.cz mediální analytik Radim
Hreha, bývalý ředitel Slovenské televize.

„A za revoluční to úsilí považuji proto, že Syndikát těmi trestními
oznámeními na autory příspěvků, kteří podle jeho právníků hranici
snesitelné kritiky příslušného žurnalisty překročí, nakonec usvědčí
řadu novinářů z nekompetentnosti a dezinformování veřejnosti. To ve
všech případech, kdy Policie ČR trestní oznámení odloží. Takové
testování odborné způsobilosti žurnalistů je nepochybně ve veřejném
zájmu, za které vedení Syndikátu zaslouží uznání i v případě, že
proklamovaný záměr neuvede do života. Lobby dezinformačních novinářů je
totiž i nadále mimořádně vlivná,“ upozorňuje Radim Hreha.

Internet je prostředí, které by mělo zvýšit míru občanských svobod

„Možnosti internetu přinesly novou kvalitu svobody slova. Snadnost
šíření informací v kyberprostoru je takovou změnou kvantity informací,
že ve svých důsledcích vedla ke změně jejích kvalit, a tudíž ke změně
chápání svobody slova. Bez fyzické či duševní námahy může kdokoli
oslovit velké množství lidí a zároveň přijímat jejich bezprostřední
reakce. Toto oslovení je navíc zcela nebo částečně anonymní a v
protikladu s publikací příspěvků v klasických médiích, které je vysoce
elitářské, i mimořádně plebejské. Internet tedy představuje výrazně
demokratizační mediální prostředí, které by mělo zvýšit míru
lidských práv a občanských svobod,“ vysvětluje pro ParlamentníListy.cz
expert na mediální právo Aleš Rozehnal.

„Na první pohled se zdá, že volný a všeobecný přístup k internetu
umožnil prosazování názorů co největšího množství lidí do
společenského vědomí, a zároveň že byla poprvé v dějinách poskytnuta
všem stejná možnost nejen přijímat, ale i šířit své názory, a. zapojit
se tak aktivně do života svobodné občanské společnosti,“ upozorňuje
advokát. „Tato demokratizace je ale provázená záplavou nenávistných
projevů, a to i vůči novinářům, které jsou publikovány zejména v
internetových diskusích vztahujících se k publikovanému materiálu, a to
zejména na zpravodajských a publicistických serverech. Tyto nenávistné
projevy jsou povětšinou takového rázu, že zasahují do osobnostních práv
jiných diskutujících či osob, o kterých hlavní materiál pojednává, nebo
jsou natolik neslušné a vulgární, že porušují pravidla občanského
soužití. Nezřídka jsou dokonce rasistické, xenofobní, hlásající
ideologii netolerance a pohrdání demokracií a právy jiných,“ zdůrazňuje
Aleš Rozehnal.

Boj proti nenávistným projevům na internetu by měl podle něj probíhat na
jiné než právní úrovni, a to zejména na úrovni vzdělávací a výchovné.
„Je totiž možné, že kriminalizace určitého projevu by pouze zakrývala
pravou podstatu problému, na který společnost neumí reagovat. Zároveň
může taková restrikce původců nenávistných projevů zvýšit jejich
radikalizaci a zahnat je do ghetta, což může vyústit v sociální otřesy,“
myslí si odborník na mediální právo. „Trestní represe neodstraní
rasismus, xenofobii, neslušnost nebo nenávist, neboť ty jsou v některých
lidech zakořeněny, a i tito lidé mají právo na svobodu projevu. Stát by
neměl upřednostňovat většinový názor a kriminalizovat názor menšin.
Syndikát novinářů by tedy měl spíše svoji snahu upřít na vzdělávání
veřejnosti než na podávání trestních oznámení,“ doporučuje advokát
Aleš Rozehnal.

Pro projekt, jejž Syndikát novinářů už rozjel, bude klíčový výběr
slov a slovních spojení, která budou do programu prohledávajícího
diskusní fóra a sociální sítě zadána. Mohlo by se mezi nimi objevit i
spojení „záchodový rváč“. Tak někteří diskutující titulují
šéfredaktora reportážní publicistiky České televize Marka Wollnera. Jde o
reakci na incident mezi ním a bývalým ředitelem České televize Jiřím
Balvínem, který na moderátora pořadu Reportéři ČT podal trestní
oznámení. Policie ho obvinila z výtržnictví a ublížení na zdraví a
navrhla státnímu zastupitelství, aby redaktora obžalovalo, čímž by mu
hrozilo až dvouleté vězení. Podle Obvodního státního zastupitelství pro
Prahu 4 se však Marek Wollner trestného činu nedopustil, takže případ
předalo Obvodnímu úřadu, aby zjistil, zda jeho jednání nelze posoudit jako
přestupek.

Urážkou by mohl být záchodový rváč či černá pasažérka

Pokud by tedy členové Syndikátu novinářů vyhodnotili, že spojení „záchodový
rváč“ je urážkou Marka Wollnera, nepochybně by ho zařadili mezi
nadefinovaná slova, po nichž bude zmíněný program v diskusních fórech
nebo na sociálních sítích pátrat. Moderátorka nedělního pořadu České
televize 168 hodin Nora Fridrichová by zase mohla úkorně vnímat spojení „černá
pasažérka“. Toto označení jí je občas přisouzeno jako připomínka toho,
že advokát Jan Brož v roce 2006 zveřejnil, že po ní byla šestkrát
soudně vymáhána pokuta za černou jízdu v celkové výši téměř 18.tisíc
korun. Moderátorka se bránila a skončilo to až u Nejvyššího správního
soudu. Ten však rozhodl, že advokát Jan Brož zveřejněním nechyboval,
protože šlo o informace, ke kterým by se dostal kdokoliv jiný, neboť šlo o
výsledky pravomocných soudních řízení.

Stejně tak je otázkou, jak by se vyhodnotilo označení „lhář“ či „žumpa“
v souvislosti s reakcí Rady Českého rozhlasu na to, jak se o ní píše v
médiích. Začátkem února vydala prohlášení, jehož úvod zněl takto: „Rada
Českého rozhlasu se ostře ohrazuje proti nepravdivým a manipulativním
tvrzením spolupracovníka Hospodářských novin a předsedy Syndikátu
novinářů Adama Černého, která 2. února 2018 zveřejnil ve svém článku
pod titulkem ‚Média veřejné služby pod tlakem‘. Autor bez uvedení
zdrojů svých informací a znalosti věci hrubě zkresluje a vytrhává z
kontextu postup Rady Českého rozhlasu v tématu reportáží redaktora Janka
Kroupy týkajících se hospodaření společnosti Agrofert na pozemcích s
nejasným vlastníkem.“

Nepravdivé a manipulativní tvrzení, nebo také lež či dezinformace

Adam Černý například uvádí, že „záležitost v prosinci probírala Rada
Českého rozhlasu − začala se jí zabývat, až když zasedání opustil
ředitel zpravodajství Jan Pokorný − a zadala si celkem tři analýzy: od
Institutu komunikačních studií a žurnalistiky, od společnosti Newton Media
a od novináře Karla Hvížďaly“. Přitom tuto „záležitost“ začala
Rada ČRo probírat už na svém listopadovém zasedání, analýzy si nezadala
Rada, ale generální ředitel Českého rozhlasu, a ředitel zpravodajství Jan
Pokorný byl celou dobu jednání přítomen. Zatímco Rada ČRo to kulantně
nazvala nepravdivým a manipulativním tvrzením, někdo přímočařejší by
mohl předsedu Syndikátu novinářů Adama Černého, který píše v Bakalově
dresu pro Hospodářské noviny, označit za lháře a dezinformátora. Ale
nebylo by to pak podle nového projektu Syndikátu novinářů posuzováno jako
urážka jeho předsedy, který se tak rád a často odvolává na jeho etický
kodex a ze všech sil bojuje proti dezinformacím?
