Zahořklost jako bejk. Europoslanec KSČM, vyznamenaný Putinem, vykládal o
Jaromíru Štětinovi a lidé se smáli

Necelá třicítka převážně starších lidí se v Plzni zúčastnila besedy
s europoslancem za KSČM Jiřím Maštálkou o Rusku.Ten totiž převzal v
nedávné době nejvyšší ruské státní vyznamenání z rukou Vladimira
Putina. O tom, jaká se pak strhla v Bruselu – a nejen tam – mela, zaznělo
v půldruhahodinové besedě, kde se mimo jiné dále povídalo o europoslanci
Štětinovi, budoucím „Majdanu“ v Bělorusku nebo o tom, proč se stále
nedaří srazit Rusko „na kolena“ ekonomickými restrikcemi a jak bruselskou
propagandu válcuje ta kremelská ke vzteku unijních představitelů i
úředníků.

„Je to poprvé od roku 1989, kdy byl vyznamenán současný komunista,“
uvedl na začátku své besedy Maštálka. „V Rusku to není až tak
jednoduché a prezident Putin těch nominantů měl mnoho, byli tam lidé,
kteří jsou ve vysokých státních funkcích. Za mnou stál Volgograd a
fakticky to vyznamenání prosazoval, takže můj vděk patří i tomuto městu.
O té nominaci jsem se dozvěděl 29. ledna v Berlíně při výstavě k 70.
výročí 2. světové války. Splnil se mi takový malinký sen, že dva Češi
byli vedle sebe s nejvyššími ruskými vyznamenáními – Vladimír Remek a
já, oba z Evropského parlamentu, takže o to pikantnější to je.“

„Očekával jsem tvrdou reakci v Evropském parlamentu, ale zatím kromě pana
Štětiny, který trochu překroutil rozhovor, jenž jsme spolu měli, se tam
nic nestalo, protože to přehlušily ty teroristické útoky. V Bruselu mají
prostě o čem jiném přemýšlet,“ pokračoval dále komunistický
europoslanec. Samotný akt probíhal v Jekatěrinském sále v Kremlu. Na
každém prý bylo, zda chce mluvit nebo ne, „… tak jsem hovořil a poté
jsme si s Vladimirem Putinem řekli pár věcí ‚do ucha‘, které si
nechávám sám pro sebe,“ řekl poněkud tajuplně Jiří Maštálka.

Zahořklý prominent Štětina

A už následovala první otázka z auditoria: „Jak je to s tím Štětinou?
Vždyť ten byl za minulého režimu v Sovětském svazu pečený vařený. A
teď najednou nemůže najít dobré slovo pro své bývalé hostitele.
Ublížil mu tam někdo, nebo je placen z druhé strany?“

„To je takový složitý případ, protože za předchozího režimu měl
možností a práv více než ostatní – byl to prominentní novinář. Když
jsme měli takové pracovní snídaně, vím, že on řekl, že ‚s komunisty
nesnídám‘, tak jeden kolega z lidové strany mu odepsal, že při jeho
životopisu musel trpět velkým hladem,“ odpověděl za smíchu přítomných
Maštálka. Když už věděl, že jsem nominován, tak jsme si dali schůzku v
jednom baru, zaplatil mi pivo. On totiž položil otázku při ruské delegaci,
jestli EU dala Ukrajinu na druhou kolej. A já jsem mu na to chtěl odpovědět,
že ne na druhou, ale stopadesátou. Já jsem si udělal takový závěr, že se
mu po tom Rusku stýská. Nenajít dobré slovo pro zemi, ve které strávil
tolik času, je problematické a také to svědčí o charakteru. Fakt je ten,
že do Ruska nesmí, takže jezdí jen na Ukrajinu, a to pouze tam, kde je Petro
Porošenko, a tam zase nesmím já. Podle mne je to zahořklý člověk. Říkal,
že překousne to, že jsem komunista, to, že jsem marxista, ale nepřekousne
to, že dostanu od diktátora vyznamenání. A já řekl, co je špatného na
přátelství a míru. Uvidíme, jak se bude chovat dál. Třeba jej navedou ty
události v Bruselu na jinou cestu. Je tam prostě zahořklost jako bejk.“

Putin a komunisté

„Vladimir Putin má v Rusku obrovskou popularitu. A jak je to s tamní
komunistickou stranou?“ ptal se další přítomný. Na to Maštálka
odpověděl: „On má s ní zvláštní vztah. Strana Jednotné Rusko vybralo
hesla a témata, už když to Putin koncipoval před deseti lety jako takový
levostředový politický blok, který nebyl fixován na nějakou ideologii, ale
projevovalo se tam vlastenectví, se kterým předtím pracovala KS RF, a on jim
v podstatě ta témata sebral a stáhl i část voličů. Genadij Alexandrovič
Zjuganov není z toho příliš šťastný. Mimochodem, nedostal jsem od něj
blahopřání k vyznamenání, i když o tom věděli. Komunisté to udělali
tak, že proti Jednotnému Rusku vytvořili do státní Dumy spolupráci a
spojili se se Žirinovským, liberální pravicí, protože volby jsou už v
září. Zaregistroval jsem, že Zjuganov byl u Putina a řekl jednu důležitou
větu, že situace je vážná a je třeba přestat myslet, jestli někdo byl
rudý nebo bílý a myslet na společný ruský zájem.“

Zoufalství Západu i přes sankce a pokles cen ropy

Další dotaz zněl následovně: „Protože slyšíme zkreslené zprávy, jak
to vypadá v Rusku, jak to tam tedy skutečně je?“

„Co se týká ekonomiky, už se nedá zakrývat, že jsou ve velice svízelné
situaci,“ řekl Maštálka a pokračoval. „Protože i krácení rozpočtu na
kosmický výzkum, na obranu, na kterou se předtím nesahalo, svědčí o tom,
že se šetří všude, kde se může, aby se nepřerušily výplaty důchodů.
Jsou tam otevřené velikánské nůžky sociální, protože tam je řada lidí,
kteří jsou velmi bohatí, ale Moskva není Rusko. Velké části lidí
začíná být velmi těžko. Včetně toho, že třeba léky – když se musí
začít regulovat jejich cena prezidentskými příkazy, to také je určitý
parametr. A začíná to zavánět takovým válečným komunismem. Oni mají
nastaven rozpočet na příští rok na cenu ropy za barel myslím na 40
dolarech, nyní je kolem 34, a když si vezmete, když Putin nastupoval, cena
barelu byla 114 dolarů, tak je to velký propad. A oni nestačili jednak
přezbrojit armádu, to dělají nyní za pochodu, a jednak nestačili i změny
v agrární a průmyslové politice, aby nebyli závislí na surovinách a měli
odvětví, která mají vysokou přidanou hodnotu. To, co se podařilo v Číně,
se za posledních deset let bohužel nepodařilo v Rusku.“

„Sociální napětí tam je, ale na druhé straně ta podpora 80 procent je
opravdová, čemuž nerozumí EU, protože oni jsou si vědomi toho, že se
nyní hraje hra o všechno. Všimněte si, ať se reportéři snaží, jak se
snaží, nějaké velké demonstrace proti politice vlády nebo proti Putinovi
se prostě nekonají, přestože se Západ velice snaží. Třeba nyní
výročí smrti Borise Němcova, to sehnali 500 lidí, to na Moskvu není vůbec
nic, to je kapka, a s tou finanční a mediální podporou, kterou se tomu
snaží Západ dát, se Kremlu daří. Daří se mu také informační politika.
Tady se tomu říká, že to je ruská propaganda. Oni jen převzali zkušenosti
za těch 25 let, jak se má dělat mediální politika, jak se mají tvořit
zprávy a jak se blížit objektivitě, ale nevyvolávat přebytečnou paniku. V
tomto je Západ naprosto zoufalý, protože kolik do Ruska vysílá stanic a ono
to nemá žádný efekt. Naopak, Rusové si zaplatili například televizní
stanici RT, která má sledovanost ve Velké Británii kolem tří milionů
lidí, vysílá v angličtině a ukazuje třeba i z té Sýrie jiné obrázky. A
v té informační válce se Kremlu zatím daří,“ odpovídal Maštálka.

Je už rozhodnuto?

„Já si myslím, že už všechno bylo rozhodnuto při posledním setkání s
Kerrym, mapa je překreslena a teď jen bude EU sděleno, jakým způsobem se
budou odbourávat sankce a že se ekonomicky uleví Rusku. Všimněte si toho
nadšení, které je u nás ohledně Číny. Musím říci, že málokdy
souhlasím s Mirkem Kalouskem, ale když člověk projížděl Prahou, tak při
vší úctě, vždycky jsem varoval, že socialismus čínského typu ne úplně
musím mít a ty praporky a to nadšení a to, že nám nevadí, že jsou u moci
komunisté, a to přenesení závislosti exportní české ekonomiky na jeden
stát a vynechání Ruska, to je velice špatně. Myslím si, že snad je tam
někdo rozumný, že si je vědom, že Číňané dovedou být stejně krutí
nebo krutější než americký velkokapitál. Jestli si to neuvědomí Evropa,
Rusko to nějak přežije, pravděpodobně se nerozdrobí, i když nějaké
takové tendence tam jistě budou. Propočty v Americe na změnu ruské
rovnováhy asi jsou, ale je to neporazí a počínaje Itálií přes Německo a
Rakousko bude tlak na to, aby se sundaly sankce a ekonomicky se rozdýchaly
Rusko i EU. Ta situace je tam opravdu na hraně.“

Když sankce pomáhají. Sankciovanému

„Do jaké míry tam tedy mají vliv sankce EU?“ zněl další dotaz. „Zčásti
mu pomohly, protože třeba v agrárním sektoru daly možnost realizovat se na
vnitřním trhu a nemít konkurenci ze Západu. Potraviny tam jsou, i když jsou
dražší, protože jsou z tamního trhu. Technologie tam, kde se to nestačilo
před sankcemi, tak se to různě obcházelo jako kdysi. V mnoha ohledech to
může Rusko limitovat, hlavně co se týká třeba výpočetní techniky. Ale
bude to limitovat i Unii, protože trh je vzájemně provázán. A není náhoda,
že se bavorský premiér vypravil Merkelová Nemerkelová na vlastní pěst
vyjednávat za Bavorsko obchodní podmínky. Třeba léky musí kupovat přes
prostředníka, jako to celá léta dělala Kuba. Evropská unie to cítí
podobně. Otázka je, kdo bude mít větší trpělivost,“ pokračoval v
odpovědích Maštálka.

Le Penová a další hnědí

Další dotaz cílil na Krym. Jaké má řešení. A k tomu dotazující se
postarší muž se zeptal i na reakci na vystoupení Viktora Orbána vůči EU.
„Orbán takový vždycky byl,“ odpověděl europoslanec Maštálka. „Pamatuji
si jej, když poprvé vyhrál ve volbách. My jsme byli v Budapešti na
oficiálních jednáních a tehdy byl první, kdo zvedl otázku Benešových
dekretů. Sebevědomí mu nechybí a je to brilantní politik, který ustál
dvakrát takzvané grilování v EP. Je to tak i s paní Le Penovou. Ale musíme
se chovat velice ostražitě. To, co je nám sympatické, že kritizuje
byrokratické systémy, a my je kritizujeme také, ale je tam jiný ideologický
podklad. My jako strana jsme nikdy nebyli pro nacionalismus. A u FIDESZU tyto
prvky jsou. Na druhé straně, podívejte se na vynikající premiérku v Polsku,
která je také z pravicové strany a bude zatápět EU a je to také
nacionalistická strana. A Evropa začíná pomalinku hnědnout a my jako
levicové strany si musíme dávat velký pozor, abychom nebyli zařazeni
oprávněnou kritikou byrokratických struktur do stejného pytle a abychom
nenapomáhali něčemu špatnému. Máme s tím velikánský problém v EP,
protože návrhy rezolucí, které připravuje strana Le Penové, ty se dají
podepsat. Jsou velmi čilé, je vidět, že má velký aparát a vynikající
expertní zázemí a je i bohužel před námi, před sjednocenou levicí,
takže nám také vykrádá témata a my to nemůžeme podepsat, protože jsou
to opravdu nacionalisti a další krok bude už jenom, že se budeme ptát, koho
budeme věšet.“ Orbán přišel podle slov Jiřího Maštálky k moci podle
demokratických zákonů, má právo vyjadřovat názory Maďarska.

Ukrajina: Rozkradeno. Peníze došly!

„S Krymem se dalo počítat, že tam budou logistické problémy. Rusko se
snaží postavit pevné spojení s pevninou přes most a udělat nezávislé
zásobování. Ale myslím, že nepřichází v úvahu, že by někdo chtěl do
toho zasáhnout a obrátit situaci. Alespoň má ukrajinská centrální moc
ukázat, jak má pod kontrolou svoje vlastní území a jak moc to myslí
vážně s dodržováním lidských práv, když nechá vyhazovat do povětří
elektrické vedení. To má také svoji výpovědní hodnotu i pro Západ,
který je podporuje,“ utrousil na adresu Kyjeva Maštálka.

Dotaz poslance a krajského zastupitele za KSČM Karla Šidla mířil na: Donbas,
ocelové srdce Ukrajiny, dříve Ruska. „Je to přímé místo konfliktu mezi
NATO, EU a Ruskem. Ze sdělovacích prostředků Donbas nyní zmizel. Jak je
vnímán z pozice Ruska?“ „Pro Rusko i pro Ukrajinu je to jednání za
kulatým stolem, změna elit v Kyjevě. Problém je, že jsou tam natolik
zkorumpovaní, že i komunistické elity porcovaly ten národní majetek.
Peníze už jsou vyčerpané. Nejenže to zmizelo ze sdělovacích prostředků
a podpora z USA bude také vysychat. Mezinárodní měnový fond váže podporu
na reformy, které se neuskutečnily, a do toho přišlo to, co Američané
nečekali, výrazný úspěch Ruska v Sýrii. Dobytí Palmýry je něco jako
Stalingrad. Džeržinský byl jako lidový komisař ještě za Lenina pověřen,
aby zvedl průmysl v Donbasu. Za rok zvedl ekonomickou produkci tehdy o sto
procent. A pak to bylo připojeno k Ukrajině. Dnes už je ale federace málo a
konfederativní uspořádání možná je to, na čem jsou se ještě schopni
domluvit. Jestli to bude přímý vojenský konflikt, budeme mít i tady o čem
přemýšlet,“ řekl poněkud ponuře Maštálka.

Brusel má teď jiné starosti. Existenční

K dotazu, jak se předvedlo Rusko v Sýrii, Jiří Maštálka uvedl: „Byla to
i prověrka nových zbraňových systémů a jejich koordinace, protože půl
roku předtím byla reorganizace armády a vznikla raketová, protivzdušná a
kosmická vojska a toto byla ostrá zkouška a přinutila Američany ke
koordinaci. Teď to také Rusové musejí podpořit ekonomickými výsledky,
protože ta válka samozřejmě nebyla zadarmo.“

„Jak se má jako komunista v EP?“ ptala se důchodkyně. „Teď to bude
horší s předsedou EP Martinem Schultzem… Ostatní jsou v pohodě,
bruselský atentát převedl myšlení lidí na úplně jinou linii. Když
vidíte ty prázdné ulice, vyděšené lidi… Tam je úplně jiný způsob
přemýšlení. V EP se nepřemýšlí, zda dostanu vyznamenání od Putina, ale
jestli tam náhodou nevybouchne nějaká další bomba, což svým způsobem
tedy každé zlo je k něčemu dobré,“ odpověděl v krátkosti Maštálka.

Na řadě je Bělorusko?

Dotaz muže středních let zněl: „Vztah Ruska s Běloruskem. Pozoruji
zvýšené napětí mezi Putinem a Lukašenkem, Lukašenko to hraje na dvě
strany. Slyšel jsem teorii, že kde to má nyní prasknout, je právě
Bělorusko…“

„Lukašenko má jistotu, je po volbách a je tam těžká situace,“ sdělil
přítomným, vesměs členům KSČM, europoslanec Maštálka. „Když si
mysleli, že už jsou z nejhoršího venku, přišla další krize. Tam nejsou
nacionalisté. Lukašenko je velice chytrý politik a snaží se z té situace
vytěžit maximum. Teď jsou velmi důležití pro Rusko, protože při
sankcích EU je v Eurasijském svazu, ale zároveň si ponechalo určitou volnou
ruku, tak určité věci přes Bělorusko putovaly pro eurasijský, tedy ruský
a kazašský trh. To je veřejné tajemství. Bělorusko se na tom docela dobře
hojilo. Lukašenko se potřebuje dostat z izolace, že s ním nikdo nebude
jednat. Takže i to, že nabídl Minsk jako místo pro jednání o Ukrajině, i
to bylo zviditelnění jak země, tak jeho vlastní persony. Na tom také
nemůže prodělat. A vždy se bránil tomu velkoruskému pojetí ruských
oligarchů. Dokonce tam došlo k tomu, že tam byl zprivatizován závod na
hnojiva a on zrušil koupi, nechal toho ruského oligarchu zavřít a pak se s
Putinem domlouvali, že se zrušila celá zakázka a on toho oligarchu vydal.
Takže takové drobné konflikty tam vždycky byly, jako je to i s Nazarbajevem.
A nyní jsou jedinou stabilní zemí z Východního partnerství, se kterou EU
může rozmlouvat a která je i vojenským nárazníkem, protože je tam
Pobaltí a NATO. A oni nejsou v žádné struktuře, i když v Bělorusku je
ruská základna. Jsou filtrem pro toky migrantů, drog. Nikdo to nechtěl
slyšet, bylo tam asi třicet položek sankcí a nyní je už jen asi patnáct,
takže se Bělorusko může trochu ekonomicky rozdýchávat. Mnozí by si jistě
přáli, aby to tam „bouchlo,“ ale tam pro to není žádná síla. Oni
Bělorusové zaplať pánbůh nejsou Ukrajinci a nesmírně si váží toho,
jaký tam mají standard. I když asi 25 procent je ruské obyvatelstvo,
nenechají se nacionalisticky rozeštvat. Nedaří se to ani Polákům, aby se
tam zaangažovali, ani Litevcům, kteří se tam také angažují. Prostě
Bělorusko si zachovává stabilní pozici a není tam politická síla, i když
mluvím s takzvanou opozicí, která nemá žádný program. Evropská unie
prostě nemá co nabídnout. Jestli se připravuje nějaký scénář, tak se
hrubě, ale velice hrubě napálí.“

Proč Karas z ČT „nedá“ Putina

„Bývalý europoslanec Remek dělá našeho velvyslance. Jak se mu vede?
Protože v televizi o něm nic neslyšíme, jako když tam není…,“ zněl
další dotaz.

„Já si myslím, že je rád, že není v televizi, že o to moc nestojí,“
opáčil Jiří Maštálka. „Ona je to taková ve složité situaci složitá
funkce. Ono se jinak dělá velvyslance, když vztahy kvetou, než když musíte
vysvětlovat to či ono, když ministr zahraničních věcí plácne, že
Rusové dopravují uprchlíky letadly do EU, tak si pozvou velvyslance a on
musí vysvětlovat, tak to není nic jednoduchého, a to Vláďovi nezávidím.
Má spoustu práce a nebýt sankcí, tak by se projekt ekonomické diplomacie,
se kterým tam byl pověřen jít, asi šel rychleji. O publicitu zcela určitě
nestojí. To neplatilo v případě toho vyznamenání. Říkal – mně se
nepodařilo zabránit, aby u toho byl pan Karas z České televize. Být
objektivní neznamená poklonkovat. Tedy když se budou lépe chovat, tak
možná ten rozhovor dostanou, jako dostal Kubal s Bašárem Asadem. To musí
být alespoň malinko objektivní. Koho chleba jíš, toho píseň zpívej –
povzdychl si. Pokud jste sledovali televizi, je zajímavé, kolik prostoru dali
topce, aby komentovala návštěvu čínského prezidenta. Láska a pravda
neustále obsazuje veřejnoprávní média. A to nejenom obsahově, ale i časem.
Není to spravedlivé, nevím, co má společného vlajka Tibetu s ekonomickými
zájmy. Já jsem to napočítal, byli v nepřetržitém přenosu s Kalouskem 15
minut. Já bych se ptal, zdali dají prezidentovi tolik času nebo té druhé
straně.“

„Těsně předtím, než jsem měl převzít to vyznamenání, tak jsem byl v
DVTV, to jsem také nevěděl, do čeho lezu. To jsou ti zběhové z České
televize, Martin Veselovský, Drtinová, Horký. Musím říci, že se ten
Veselovský ze staré známosti choval ke mně velice dobře. Já jsem byl dost
špatný, cítil jsem, jak mi to strašně nejde. Pak jsme ale hovořili a já
říkal – je to tady lepší? Protože tohle je impérium Bakaly. A on říkal,
že do pravdy má ta objektivita daleko, ale je to lepší než v České
televizi,“ hodnotil „konkurenci“ ČT Maštálka a pokračoval: „Já jsem
říkal panu Karasovi v Moskvě, ať se podívá na reportáže ruských
redaktorů o České republice nebo EU, tak bych si to představoval. Není to
zatajování, ale není to hledání chlupu na dlani, kde není. Tak je dobře,
že tam Vláďu Remka moc nevláčejí.“

Namíří si to prezident Zeman do Moskvy?

K Miloslavu Ransdorfovi pak směřovala další otázka na europoslance, zda je
prověřováno jeho úmrtí, zda není násilné. „My jsme se s ním
důstojně rozloučili a snažíme se navázat na jeho práci s Jaromírem
Kohlíčkem. Mohu říci, že jsem podával vysvětlení na kriminálce, na
výzvu české policie byl se mnou udělán protokol a víc ani nechci vědět,“
řekl smutně Maštálka. Podle něj by měl agendu dopravy a energetiky
převzít právě Kohlíček.

S dotazem: „Navštíví prezident Zeman Moskvu?“ by jistě zdejší
shromáždění občané neudělali radost opozici. „Nevím. Já bych to od
něj očekával, protože jednak nerad při jeho povaze odpouští. Nemá rád
prohry, a když ustoupil vládě, že se nemohl zúčastnit té přehlídky. Ale
to, že tam vůbec byl. Vytvořil pro Českou republiku vynikající pozici, že
jsme tam vnímáni jako země, která si v EU dělá více méně samostatnou
politiku. Takže bych to vůbec nevylučoval a po té velkolepé návštěvě
čínského prezidenta si myslím, že by bylo logické pokračování zopakovat
prezidentskou cestu do Ruska. Můžeme být první, kteří tam budou, až ty
sankce budou padat, aby tam zase nebyl někdo jiný. Jistě si pamatujete, že
jsme měli jednoho prezidenta, který řekl, že nebudeme vyrábět zbraně, a
pak tam byly jiné zbraně odjinud. Tady by se nám mohlo stát to samé.
Všichni budou mluvit tak dlouho o sankcích, až tam budou mít kšeft a my na
to budeme zase civět. Já bych to od Miloše Zemana očekával jako logický
krok,“ usoudil Maštálka.

Lobbisté, Snowden a odposlechy

Další dotaz se týkal lobbistů v EU. „V Čechách lobbista znamená
automaticky špatný člověk. V EU mají kodex, kartičku, vstupenku a jsou
vymezena jednání, na kterých smějí být anebo nesmějí být. Pak jsou
takoví, kteří nejsou lobbisté a nedodržují ani ten kodex. Největší vliv
se projevil, když byla směrnice o chemických výrobcích. Nyní je stejně
velký tlak ohledně Transatlantické smlouvy s USA. To je dokonce tak velký
tlak, že my k tomu máme přístup jen v knihovně proti podpisu a nesmíme si
dělat poznámky. Představte si smlouvu, která zavazuje EU na desetiletí, a
vy si to takto můžete jen přečíst – to je prostě skandál. Silný tlak
byl kolem tabákových výrobků, a to i z České republiky. Zavedla se taková
věc, že každý zpravodaj musí napsat tzv. legislativní stopu. Když dělá
souhrnnou zprávu pro parlament, musí uvést, se kterými skupinami o té
zprávě a pozměňujících návrzích jednal. Aby bylo zřetelné, kde by bylo
možné odhadnout propojení nějakých nekalých lobbistických praktik. Je to
sice byrokracie navíc, ale je to asi jediná cesta. Ty zájmy průmyslových
lobby jsou tak nesmírně silné a tlak na komisi je tak velký, že jiným
způsobem se tomu zatím bránit nedá. Je veřejným tajemstvím, že jednou z
nejsilnějších lobby je německý automobilový a chemický průmysl,“ řekl
komunistický europoslanec.

„Odposlechová aféra kolem Snowdena, mělo to nějaké dohry v EP?“ To byl
další dotaz z veřejnosti.

„Oni to nechtějí slyšet,“ řekl na adresu bruselských elit Maštálka.
„A to není jen o Snowdenovi, ale i o odposlouchávání kancléřky . Oni to
prostě nechtějí slyšet jako kritiku, jako fakt, že to je nevhodné
chování od spojenců, oni radši říkají, že všude je nastražené ucho
Moskvy. Co se nehodí do propagandy, o tom se prostě nemluví. Spíš by měli
odposlouchávat hovory teroristů než politiků, kdo se s kým miliskuje.
Prostě není žádná osobní zodpovědnost, Snowden asi cíleně zmizel ze
sdělovacích prostředků.“

Provietnamský Zahradil a neaktivní Pospíšil

„Dokážete se společně domluvit na společných zájmech pro ČR?“ ptal
se další člověk. „Jsme schopni a také jsme to prokázali. Jediné, co mi
vadí, je, že si pak někteří to vezmou, že se o to zasloužili oni sami o
sobě. Třeba Zuzana Rojtová. Byla jsem nejpilnější, a přitom by sama
dokázala prd. Třeba teď budou projednávat zbraně. Český zákon o
zbraních a střelivu je naprosto ukázkový, skvělý. Ne, byly atentáty,
potřebují zpřísnit směrnice, aby se mohli více rejpat v soukromí. A
čeští poslanci by měli držet stejnou pozici, že naše norma je lepší,
než co oni navrhují. Na tom se shodneme a pak si to někdo vezme jako hlavní
téma a jde s tím do televize a má pak člověk trochu pocit hořkosti.

Jan Zahradil je velký kritik komunistických režimů, a přitom je předseda
Delegace pro spolupráci s Vietnamem a přitom v Praze je hodně propaguje a má
jejich hlasy… Já nevím, proč je nemáme my, proč je má on. A nevadí, že
tam jsou u moci komunisté,“ trochu zazáviděl Maštálka.

„A co Jiří Pospíšil, který není stavěn pro kolektivní práci. Začal
už jednat jako člen mise, nebo je stále sólistou?“ položil poslední
otázku poslanec Šidlo, kterému je bývalý plzeňský člen ODS a následně
politik na kandidátce topky, jak se zdá, trnem v oku. „On je v jednom klubu
s lidovci. Mám pocit, že zrovna vystupoval k těm zbraním. Nevím, že by na
ta ostatní nějak chodil. A že má nějakou averzi vůči prezidentovi? Ale v
zásadních věcech hlasujeme nastejno. On je ve výboru pro vnitřní trh a tam
z naší ambasády máme stejné noty. To jsou věci, které chrání ČR a
ideologie jde stranou,“ uzavřel setkání Jiří Maštálka.
