Přijdou nevídané objevy? Vědci zkoumají oblast Antarktidy, která neviděla
120 000 let sluneční svit

Teď to ale vypadá, že čekání na to je za námi, jelikož tým vědců
prozkoumá mořský ekosystém, který leží pod antarktickým ledovým šelfem,
jelikož se loni v červenci odlomil obrovitý ledovec.

Ledovec o rozměrech státu Delaware o hmotnosti 1 biliónu tun

O tom ledovci se říká, že je velký asi jako stát Delaware a dostal jméno
A-68 a jeho hmotnost se odhaduje asi na 1 bilion tun. V 60. letech se na
Larsenově šelfu C objevila malá trhlina a tím začal odchod ledovců z
tohoto šelfu. Prasklina se zvolna rozšiřovala, dokud se to praskání v
letech 2016 a 2017 nedostalo do tempa. V červenci se odlomil a odsunul se do
Jižního oceánu.

Jak se ten ledový blok dal do pohybu, došlo ohromnému výronu více 2 239
čtverečních mil (5 761 km2) vody, která předtím neviděla denní světlo,
a tak se teď vědci hrnou, aby se tam dostali a prozkoumali tyto mrazivé vody,
aby zjistili, zda obsahují nějaký život před transformací na ekosystém
antarktických změn užívající si nerušené existence.

Katrin Linse, mořská bioložka z BAS, říká, že o něm nic neví, jelikož
jej zakryl led o tloušťce několika stovek metrů. Uchýlila se k tvrzení,
že je důležité, aby se tam dostali, než se to prostředí pozmění,
protože teď už se do vody dostane sluneční svit a začnou to tam
kolonizovat nějaké nové druhy.

Vědci z 9 výzkumných institucí se kvůli tomu sejdou na Falklandských
ostrovech Linse spolu s dalšími výzkumníky vyráží k Falklandským
ostrovům a přidá se tento měsíc k vědcům z 9 různých vědeckých
institucí na palubě výzkumné lodi RRS James Clark Ross. Ti využijí i
satelitních pozorování, aby je naváděla na cestách těmito vodami s
roztroušeným ledem, aby se dostali do oněch vzdálených končin. Vědecký
ředitel BAS David Vaughan řekl, že bude třeba, aby tito výzkumníci byli
odvážní.

Musíme říci, že Larsen C je hodně daleko na jihu a v regionu, kde je
spousta ledu. Avšak toto zjištění je pro vědu důležité, a tak
výzkumníci udělají, co mohou, aby se dostali, kam potřebují. Ta plavba
zabere asi tři týdny a během té doby plánují sbírat mikroby, sedimenty,
vzorky vody a živočichy z mořského dna spolu s dokumentací jakýchkoliv
důkazů o nových ptácích a mořských savcích, kteří by tu mohli migrovat.

Výzkumníci nemají ani ponětí, co očekávat

Jednou z věcí, která je známá, je to, že je důležité to prozkoumat a
maximálně využít tuto příležitost, neboť takové okno do tohoto světa
se může otevřít až zase tak za 100 000 let. Mořský ekolog Julian Gutt z
Institutu Alfreda Wegenera pro polární a mořský výzkum z Německa se této
plavby zúčastní také. Ten řekl, že si nedovede představit
dramatičtější rychlost změny životního prostředí kdekoliv mezi
zemskými ekosystémy.
