Falešná diplomacie: proč Rusko „zabilo“ vyšetřování chemických
zbraní v Sýrii. Názor

Rusko opět v Radě bezpečnosti OSN cejchují ostudou. A to všechno proto, že
se Moskva snaží odstranit všechny překážky na cestě k diplomatickému
ukončení syrské občanské války.

Na konci minulého týdne Rusko dvakrát zablokovalo návrh rezoluce o
prodloužení činnosti Společné mise Organizace pro zákaz chemických
zbraní a OSN pro vyšetřování použití jedovatých látek v Sýrii (zkráceně
Společná mise pro vyšetřování SMV). Nakonec SMV založená v roce 2015
oficiálně ukončila svoji činnost.

Rusko obvinili ze lhostejnosti k životům stovek obětí. „Vetem na
prodloužení mandátu SMV Rusko poslalo jasný signál, že si neváží
životů obětí útoků s použitím chemických zbraní a nerespektuje
účelné standardy mezinárodního jednání vůči používání takových
zbraní," uvádí se v prohlášení Bílého domu.

Rusko obvinili také z nepoctivosti. „Rusko dokázalo, že v otázce naší
práce na politickém řešení v Sýrii mu nelze důvěřovat," oznámil
stálý zástupce USA v OSN Nikki Halyeová (Poznamenáme, že k tomu došlo
ihned, jak Putin s Trumpem podepsal společné prohlášení o Sýrii. A
najednou takový útok na mír v Sýrii ani ne 10 dnů před dalším jednáním
v Ženevě).

Zároveň bylo Rusko obviněno i z toho, že chce zachránit renomé „krvavého
tyrana Asada" za každou cenu. „Rusko nesouhlasí se žádným mechanismem,
který by vrhl světlo na použití chemických zbraní jejím spojencem, tedy
syrským režimem," oznámila Halyeová. Západní experti spočítali, že od
začátku syrského konfliktu Moskva už 11x vetovala západní návrhy
rezolucí ohledně Sýrie. Proto francouzský stálý zástupce při OSN
Francois Delattre dokonce oznámil, že veto Ruska „představuje hrozbu pro
bezpečnost nás všech".

Jak to však obvykle i bývá, hlasitá obvinění mají pouze skrýt
neschopnost západních partnerů, kteří nedokáží vyvrátit logiku ruské
strany. Moskva vetovala oba projekty rezoluce o prodloužení mandátu OPCW
pouze proto, aby napravila tento mandát.

Připomeňme, že téměř všechna vyšetřování SMV došla k tomu, že mise
obviňovala z použití těchto chemických zbraní Asada. A Kremlu nevyhovovala
absence nejen základní logiky v těchto obviněních (vítězící v té době
Asad byl tím posledním, který by měl zájem o takový problém), ale i
primitivní důkazy předpokládané viny syrského prezidenta. Experti SMV při
vypracování své zprávy o událostech v Chán Šajchúnu nebyli ani na
místě teroristického útoku (nemluvě už o takovém luxusu, jako je
odebrání vzorků z půdy). Všechny materiály jim poskytli nějací anonymní
pomocníci.

Podle stálého zástupce Ruska v OSN Vasilije Nebenzji je podobný mechanismus
vyšetřování chemických útoků v Sýrii ostudný. Proto „je jakékoliv
prodloužení OPCW možné pouze za podmínek nápravy základních nedostatků
v jeho práci".

Američané se za „falešnou diplomacii" samozřejmě urazili, ale v tomto
případě má Lavrov absolutní pravdu. Rusko vetovalo misi kvůli
diplomatické regulaci v Sýrii a likvidaci překážek k tomuto urovnání.

Sama o sobě je diplomatická regulace na základě kompromisu možná tehdy,
když si všechny strany uvědomují, že nemohou dosáhnout absolutního
vítězství. Režim Asada to pochopil dávno, ale opozice do poslední chvíle
doufala. Doufala především v pomoci zvenčí v podobě americké (nebo
amerických spojenců) invaze. A proto dělala všemožné provokace pro tuto
invazi. Poté se objevily i situace s chemickými zbraněmi (Američané přece
oznamovali, že Asadovo použití chemických zbraní bude „překročením
hranice", kvůli které mohou USA do Sýrie vyslat vojska k záchraně syrské
populace).

K rozčarování opozice však tato myšlenka nevyšla. Obama si neriskl tam
vyslat vojska a Turci, kde také existovala naděje, všechno střízlivě
zvážili a nepustili se do tohoto dobrodružství. Proto opozice začala
neochotně jednat s Asadem, přičemž i ze slabé pozice chce stále žít. Pro
úspěšné ukončení jednání musí Moskva udělat všechno možné pro
podporu pozůstatků rozumu opozice, jejíž další odpor nemá perspektivu.

Přesněji ji dává Washington s pomocí SMV. S ohledem na to, že se USA
postupně vzdalují od syrského procesu a také na Trumpovy snahy o vyostření
situace s Íránci (jejíž doménou Sýrie je), v Kremlu nevyloučili
aktivizaci americké politiky v syrském směru. A nejlepší variantou, jak
toto udělat, je organizovat novou provokaci s chemickými zbraněmi, po čemž
se před USA otevírá celá řada variant. Od omezeného vtržení (nebo
leteckého zaútočení na pozice syrských vojsk) po delegitimaci Asada s
následným tlakem ve prospěch jeho odchodu. Jakákoli z těchto variant
pobídne syrskou opozici a dodá jí neústupnosti v jednacím procesu. A tedy
odsune ukončení syrské občanské války a i ruský triumf v ní. Proto
nástroj odsunutí, tedy Společnou misi pro vyšetřování, odmítli.

Samozřejmě to nezastaví Washington v jeho snahách o provokaci. Nikki
Haleyová už oznámila, že „Spojené státy jsou připraveny vést
samostatně boj za spravedlivost v Sýrii". Británie dala najevo, že ne
samostatně. „Budeme pokračovat v práci a my nejen že přineseme
spravedlivost těm, kteří utrpěli kvůli použití této strašné zbraně,
ale i zastavíme ty, kteří budou chtít tuto zbraň použít v budoucnu,"
poznamenal speciální zástupce Spojeného království Matthew Rycroft. Avšak
tyto rozhodnutí se budou podnikat už mimo mechanismus OSN. A tím pádem budou
značně omezena v možnostech.

Samozřejmě ještě existuje naděje na to, že se Moskvě a Washingtonu
podaří dojít ke kompromisu. Uruguay a Švýcarsko nabízejí učinit ještě
jeden pokus a schválit další odsouhlasenou variantu rezoluce.

Ale do té doby, kdy se pan Rycroft a spol. budou držet svých myšlenek o tom,
že „pro Rusko není místo v procesu politického zregulování v Sýrii",
naděje na kompromis budou zůstávat falešnými.

Názor autora se nemusí shodovat s názorem redakce
