Smršť Vítězslava Jandáka. Zúčtoval s kritičkou Kotleby a přidal
výprask českým filmařům a ČT

Slova „srbská hovna“, „slovanská lejna“, či „rozbít papulu“
musela asi hodně vadit banskobystrickému županovi a předsedovi krajně
pravicové parlamentní strany Mariánu Kotlebovi, když uprostřed divadelního
představení, v němž se tyto výrazy objevovaly, řekl Stop! To ale zarazilo
kritičku Janu Machalickou a sepsala o Kotlebovi-kritikovi článek, v němž se
podivila, že zastydl v 19. století. Prý by si toto, co on, netroufl udělat
nikdo z komunistických papalášů! „Jsem rád, že paní Machalická
konečně vzpomíná na komunisty bez předsudků,“ vrací jí teď úder
poslanec ČSSD Vítězslav Jandák, jenž se kdysi nerozpakoval prozradit, že
se Machalické přezdívá Kyselice.

Divadelní kritička Jana Machalická se v Lidových novinách opřela do
předsedy krajně pravicové Ľudové strany Naše Slovensko Mariana Kotleby.
Ten totiž v minulých dnech nechal v polovině zastavit divadelní
představení Kováři, neboť jej pohoršovalo, že v něm padaly výrazy jako
například „srbská hovna“, „slovanská lejna“, „rozbít papulu“,
ale i „kurva“. Zrušené představení bylo hrou srbského autora Miloše
Nikoliče a představil ji soubor Jána Chalupky v Brezně. Hru Kováři si prý
Kotleba údajně sám objednal u příležitosti Dne učitelů.

Kotlebův „zákaz“ přitom nebyl prvním. Již loni zrušil mezinárodní
festival a zablokoval dotaci Bábkovému divadlu na Rázcestí.
Bánskobystrický kraj, kde je nyní Kotleba županem (hejtmanem), se dokonce
prý chystá na soubor Jána Chalupky podat trestní oznámení pro podezření
z hanobení rasy.

„To, že Kotleba, pokud jde o dramatické umění, zastydl v 19. století a
netuší, co se dnes v divadle běžně hraje, je jeho problém, ale to, že si
jako veřejný činitel něco takového dovolí dnes, je věc jiná. To není
ani déjà vu z dob minulých, nikdo z pamětníků si nevybavuje, že by si
nějaký komunistický papaláš troufl zastavit běžící představení.
Možná tak v 50. letech,“ zkonstatovala ve čtvrtek v Lidových novinách k
akcím Kotleby divadelní kritička Jana Machalická.

Tu ale naopak zřejmě nemá nijak v lásce český poslanec, bývalý ministr
kultury a herec Vítězslav Jandák (ČSSD). O Machalické totiž před pár
lety na svém facebookovém profilu u příležitosti promítání nového filmu
exprezidenta Václava Havla Odcházení napsal, že se jí přezdívá Kyselice.
Ona totiž na film tehdy pěla ódy, zatímco Jandák Odcházení pěkně
setřel. ParlamentníListy.cz proto zajímalo, zda má alespoň teď Machalická
pravdu, neboť Kotlebu v LN ještě ironicky sepsula ve smyslu, že se asi přes
noc stal „divadelním expertem“.

Ve hře rozplétají své osudy bývalí vojáci

ParlamentníListy.cz ovšem ještě předtím, než daly Jandákovi prostor,
zajímalo, co vše se o hře, a o jejím autorovi, na webu uvádí. Není toho
mnoho. Miloš Nikolič je totiž podle internetu známý srbský fotbalista,
který momentálně působí ve slovenském fotbalovém mančaftu Spartak Trnava.
O tom, že by právě on měl hru Kováři (Kováči) napsat, lze ale jen
stěží uvažovat.

O samotné hře Kováři je možné na internetu najít sice více, ale ani to
není žádná sláva. Divadelní soubor Jána Chalupky třeba ke hře uvádí:
„Hra KOVÁČI je absurdní, místy trpká komedie. V příběhu se dostaneme
do kovářské dílny, kdesi v Německu. Desítky roků po válce se tam
potkají tři kováři, bývalí vojáci – Němec, Srb a Rus, aby rozpletli
svoje nechtěně propletené osudy z války. Diváky přitom čeká nejedna
překvapivá zápletka, a pokud se bude hrát v otevřeném prostoru, možná
přijde i malé překvapení od organizátorů...“ Toť vše. Žádná videa,
žádné skeče nejsou ke Kovářům dosud na webu k mání. Proto čeští
diváci nemohou ani vědět, o co v této hře vlastně jde a co tak Kotlebovi
vadí. A neví to zřejmě ani Jandák.

„To opravdu nevím ani já, neboť jsem na představení ‚Kováři‘ nikdy
nebyl. Nevím, co se tam odehrává, pouze snad vím, že to je ochotnický
soubor, který onu hru produkoval. Není mi známo, co se tak hodně nevhodného
na jevišti událo,“ sdělil Jandák ParlamentnímListům.cz.

Jandák: Vždyť dnes se hrají takové avantgardní věci!

„Jako poslanec jedné suverénní země těžko můžu hodnotit – a
zvlášť v oblasti kultury – počiny sousedských zemí. Je pravda, že se
dnes hrají různé avantgardní věci,“ pokračoval Jandák. Nejvíc ho ale
prý pobavilo, jak se nyní kritička Lidových novin ohání „komunistickými
papaláši“.

„Z toho všeho, co jste mi o té hře řekla, jsem rád, že paní Machalická
konečně vzpomíná na komunisty bez předsudků. Paní Machalická zřejmě
byla na zmiňovaném představení, když o něm píše, a tak to samozřejmě
může odpovědně hodnotit. Já jsem tam nebyl, ale mohlo se na tom
představení dít leccos. No, a jestliže pan Kotleba jako hejtman také
spolurozhoduje o tom, co se v jeho regionu děje, no tak to stopnul. A co? Je to
věc suverénního představitele – dnes už poslance Slovenské národní
rady – a já nemůžu hodnotit jeho činnost. Já osobně bych to sice
neudělal, ale na druhou stranu bych na takové představení jen těžko zašel.
Navíc mám vše jen z doslechu a zásadně věci, které mi interpretují
někteří čeští novináři, si radši hodnotím sám, než abych dal na
jejich názor,“ řekl dále Jandák.

Tragédie, nikde žádná pecka...

Při dalších otázkách ParlamentníchListů.cz se zamyslel nad tím, jaká
kultura se vlastně dnešním lidem masově nabízí:

„Je to ještě vůbec kultura, co se leckdy dělá? Dnes si sice člověk
může vybrat z přepestré nabídky, ale já osobně jsem se kdysi těšil na
to, jak po převratu vyjedou skvostné záležitosti, že to bude jedna pecka za
druhou, ale já zatím nikde tu pecku nevidím. Když se třeba podívám na
kinematografii, tak je to absolutní tragédie! Do divadel sice chodím, ale že
bych byl na větvi ze všeho, co se tam odehrává, tak to se říci také nedá.
Dokonce si myslím, že je velká krize kumštu na celém světě.“

Trpce se někdejší ministr kultury pousmál i nad nedávnými cenami Český
lev.

„Nejsem přesvědčen o tom, že se na Českém lvu prezentuje hodnotná
kinematografie. Kdyby totiž hodnotná byla, tak by asi dostávala v zahraničí
ceny, ne? Řekněte mi, kdy naposledy dostal český film na hodnotném
festivalu nějakou cenu? V poslední době jsem nic takového nezaznamenal.
Možná, že jsem jenom blbej poslanec, takže jsem si toho nevšiml, ale zatím
to nevidím. A návštěvnost českých filmů – až na pár výjimek – je
také velmi tristní. Holt, pořád dobrý bijáky dělají Američané a sem
tam někdo v Evropě a v Rusku. Já si prostě nemůžu pomoci, to nejsou dobrý
bijáky, co se teď u nás produkuje,“ uvedl.

Ovšem ani české televize podle něj nenabízejí zrovna dobrou produkci. „Pro
mne byl poslední dobou jeden z největších zážitků seriál Dům z karet.
To je inteligentní věc a takto se mají podle mne dělat politická dramata...
(Dům z karet vznikl podle minisérie BBC Domek z karet, jež byla adaptací
románu Michaela Dobbse, bývalého anglického konzervativního politika a
autora bestselerů. Dům z karet je příběhem politika Franka Underwooda,
který se přes různé vzlety a pády své politické i soukromé kariéry
postupně dere na nejvyšší post americké politiky – pozn. red.)

Divíte se, když EU dělá tak pitomou politiku?

Protože ale v celé kauzičce s divadelním představením Kováři rezonuje
jméno Mariána Kotleby, Jandák se samozřejmě zastavil i u faktu, že se jeho
strana ĽSNS dostala při posledních volbách do slovenského parlamentu.
Jandáka prý nejvíc u toho zarazilo to, jak se v Česku najednou masově
začalo psát, že Slovensko „zhnědlo“.

„A divíte se, když Evropa a EU dělá tak stupidní politiku, jakou dělá?
Že dělá z lidí voly? Pak se nedivte, že lidi začnou hledat jednoduchá
řešení. U nás ta situace nebude lepší, ale ty celé volby na Slovensku
považuji za obrovský majstrštyk Roberta Fica. Protože když tady novináři
píší o tom, jaké se odehrálo velikánské vítězství Richarda Sulíka a
jeho SaS – přitom měl 12 procent – tak to se válím smíchy... Vždyť
Fico měl oproti nim skoro 29 procent! Kéž by měla někdy sociální
demokracie u nás zase 29 procent! Podle mého soudu Fico opět dokázal, že je
jeden z největších politiků v Evropě. Vemte si, že se proti němu před
volbami vedla obrovská politická kampaň třeba tím, že byly uměle
vyvolané stávky ve školství, ve zdravotnictví a přesto dokázal zvítězit.
Média šla proti němu, protože měla oblíbenou Sieť a pana Sulíka a
podívejte se, jak ty dopadly. Trošku mi to připomnělo prezidentskou kampaň
v ČR. No, a jestliže byl pan Kotleba zvolen, tak já to musím respektovat a
nebudu přece o něm říkat, že je fašista a já nevím jak ještě špatný,
protože já ho neznám, nežiju na Slovensku a respektuji vůli Slováků.
Překvapující je, že ho volilo dvacet procent vysokoškoláků a snad
čtyřicet procent středoškoláků, takže to neukazuje na nějaký
primitivismus... Pokud ale budou představitelé EU i nadále dělat tak pitomou
politiku, jakou dělají, no tak to se pak nedivme, že budou velmi neznámí
politici vítězit! I u nás může být situace po volbách jiná, nežli je
dnes. Možná, že budou média ještě hodně překvapená...,“ zauvažoval
nakonec Vítězslav Jandák.

Kiska: To, co Kotleba udělal, je nepřípustné!

Dodejme jen, že na Kotlebovo jednání reagoval už i slovenský prezident
Andrej Kiska.

„Ne každá divadelní hra nám musí vyhovovat, ne z každého filmu
odcházíme z kina spokojení. A mnohým se určitě stalo, že odložili knihu
a už se k ní nikdy nevrátili. V tom je krása a pestrost umění. Každý si
může svobodně vybrat, co vyhovuje jeho vkusu, kritizovat, co se mu nelíbí,
a chválit, z čeho je nadšený. Ale je nepřípustné, aby někdo, jako je pan
Kotleba, z pozice moci přerušil a zakázal pokračovat v divadelním
představení. A dokonce podával trestní oznámení na herce kvůli obsahu hry.
To je jednání za hranicí slušné a svobodné společnosti,“ napsal Kiska
na svůj facebookový profil. Prý si dokonce telefonoval s šéfem Divadelního
souboru Jána Chalupky a ten mu sdělil, že mají za sebou devadesátiletou
historii, ale takovou aroganci moci ještě nezažili.
