Ruský svět Evropy: jak se lídři EU zachraňují s pomocí Ruska

„Ruský zásah“, zvláště nedokázaný, je nové slovo ve vnitřním
politickém boji západních elit. Zdá se, že „ruská hrozba“ se stává
univerzálním nástrojem boje s oponenty a argumentem pro vysvětlení
porážky před vlastními voliči.

Theresa Mayová se pustila do Ruska při vystoupení na banketu lorda, starosty
City of London. Kreml se snaží „podkopat svobodné společnosti" a šíří
dezinformace, aby rozdělil jednotný Západ, začala premiérka.

Co tady začalo. Noviny obvinili z „podněcování". Novináři to slízli
dokonce i za název článku, kritikům se v něm nelíbilo slovo rebelové.
Rozkol ve straně se však nikomu nepodařilo vyvrátit.

Ale konflikt mezi konzervativci není jediným problémem premiérky. Ve stejnou
dobu evropská média informovala o rekordním růstu inflace ve Velké
Británii, úroveň dosáhla pětiletého maxima a rostoucí ceny potravin jsou
nejvyšší za poslední čtyři roky.

Pod hrozbou rostoucích problémů si Theresa Mayová „najednou" vzpomněla na
„ruský zásah" a „ruskou hrozbu". Shoda náhod?

V Paříži také není klid. Hned sto bývalých přívrženců Emmanuela
Macrona, kteří pro něj hlasovali ve volbách, hlasitě zabouchlo dveře a
vyhlásilo, že opouští jim vytvořenou stranu Vpřed!.

Ve zveřejněném „Dopise sta demokratů" se pohoršují nad autoritativními
stranickými strukturami, které „připomínají starý režim
absolutistických panovníků Francie". Autoři tvrdí, že Macron zradil své
principy a nyní místo „národní demokracie" v hnutí dominuje „vláda
elit". Úder autorů dopisu byl velmi citelný, zvláště s ohledem k
padající popularitě Macrona. Právě v tuto chvíli si francouzský lídr,
stejně jako jeho britská kolegyně, vzpomněl na daleké Rusko.

Klín nebo klinika

Ředitel Bundesnachrichtendienst (BND), Federální zpravodajské služby
Německa, Bruno Kahl při vystoupení před Fondem Khannsa Zajdelja v Mnichově
informoval o třech hlavních hrozbách pro mezinárodní bezpečnost. První je
migrační krize, druhá spočívá v rostoucí ekonomické rovnováze ve
světě a třetí je politika Kremlu, bez toho by to nešlo.

Kahl je hlavně nespokojen tím, jak úspěšně probíhá modernizace zbraní
ruské armády a řízení vojsk. Navíc kritizuje Moskvu za posilování
vojenské síly na západě Ruska a také za pokusy o vytlačení USA a návratu
do role evropského lídra. Závěr hlavního německého rozvědčíka je
předvídatelný: držet se Ameriky a nedovolit Kremlu „vražení klínu" mezi
USA a Evropu.

Samozřejmě, že stanovisko ředitele rozvědky není postoj prezidenta nebo
vlády. Ale musíme chápat, že je to trend nálad evropských politiků.

„Rusko s tím nemá nic společného"

„Vlna podobných prohlášení mluví hlavně o tom, že situace v Evropě
nejsou moc dobré a evropští lídři rychle potřebují odvrátit své
televizní diváky od vážných problémů, které jsou nyní zřejmé. Je to i
katalánský separatismus a neschopnost španělské vlády demokratickými
metody jednat s regionem. Je to neschopnost Theresy Mayové vybudovat dialog
ohledně vystoupení Velké Británie z Evropské unie. Padající podpora
Macrona sem také patří. Krize s vytvořením německé vlády, která trvá
už měsíc a půl, je to samé. Problémů se nahromadilo příliš mnoho a
evropští lídři horečně hledají nějaké příběhy, které mohou
odvrátit pozornost publika," vysvětluje Bordačev.

Názor autora se nemusí shodovat s názorem redakce
