Zákon padajícího hovna. Být dnes u policie? Ne. Zasloužilý příslušník
vystupuje proti složkám, které zasahují proti vlastním občanům

Bezpečnostní odborník, válečný veterán a bývalý dlouholetý elitní
policista Lumír Němec v rozhovoru s ParlamentnímiListy.cz ostře kritizuje
policejní zásahy proti účastníkům proti imigrační politice EU a
Sobotkovu kabinetu nebo proti antičínským aktivistům. A není sám. Za
zbytečně brutální, zpolitizované jak za komunistického režimu a profesně
zfušované je považuje i mnoho bývalých policistů. Jejich názory, za
které se už nemusejí bát msty státu, jemuž věrně sloužili mnohdy
desítky let, se šíří jako lavina po sociálních sítích.

Jak dlouho jste sloužil u Policie České republiky? Byl jste jejím
příslušníkem už za minulého režimu?

U policie jsem sloužil od roku 1991 do roku 2005. Nejdříve jsem pracoval u
Ochranné služby a od roku 1993 do 2005 jsem byl příslušníkem URNA. Za
minulého režimu jsem nesloužil. Ne že bych neměl k ozbrojeným složkám
vztah, to právě naopak. Sloužit v té době u ozbrojených složek ale
znamenalo být železnou pěstí komunistické strany a vzhledem k tomu, že
komunisty bytostně nesnáším, nechtěl jsem se stát součástí jejich
represivního aparátu.

Jak hodnotíte – jako sám dlouholetý policista – poslední zákroky
české policie jednak vůči nahlášené demonstraci proti imigrantům a pak
zásahy proti odpůrcům příjezdu čínského prezidenta? Připomínám, že
policisté se ve druhém případě vždy vrhli na české občany s vlajkami
Tibetu a nijak nereagovali na jejich fyzické napadání čínskou ambasádou
najatými lidmi.

Policejní zákroky z poslední doby vnímám jako neadekvátní. Policie by
měla chránit občany republiky, a ne je trestat za projevení názoru, který
není souhlasný s politikou vlády a bruselského diktátu. A pozor, nejde mi
ani tak o to, co kdo říká, ale o principy demokracie dané Listinou lidských
práv a svobod, která je součástí nejvyšší zákonné normy tohoto státu,
Ústavy České republiky. Podle ní má totiž každý občan tohoto státu
právo vyjádřit svobodně své politické názory. S názory pana Bartoše se
neztotožňuji, ale rozehnat demonstraci lidí, kteří nedělají nic jiného,
než že pouze projevují svůj vlastní názor, považuji za svinstvo. Tato
demonstrace nebyla nezákonná a byla povolena, takže nebyl žádný důvod
použít násilí. Když vidím zasahující policisty, jak míří zbraní na
lidi, kteří říkají, že zde nechtějí imigranty, je mi z toho smutno. Co
se týká reakce na Evropské ulici a okolí, mám dojem, že zde došlo k
nějakému časovému posunu. Vzhledem k mému věku si velmi živě pamatuji,
jak jsme museli jít vítat soudruha Brežněva na cestě z letiště k Hradu.
Stáli jsme tam úplně stejně jako čínští studenti a nedej bože kdyby
někdo nemával a netvářil se radostně. Ten, kdo se pokusil projevit
nesouhlasný názor s politikou vlády, byl okamžitě zatčen. Mám dojem, že
na Evropské se nyní odehrálo něco podobného.

Chtěl byste být dnes českým policistou? A pokud ne, proč?

Svou práci jsem měl rád, nikdy jsem to nebral jako poslání, dělal jsem
něco, co mě bavilo, a dělal jsem to s chutí. I jako příslušník URNA jsem
se zúčastnil zásahů proti demonstrantům, ale to byly zásahy proti lidem,
kteří zapalovali auta, rozbíjeli výklady obchodů a po policistech házeli
kameny a zápalné láhve. Naštěstí to byla doba, kdy policie nebyla nucena
rozhánět demonstrace lidí hlasitě projevujících vlastní názor nebo
nesouhlasících s příjezdem nějakého papaláše. Policie je nyní stále
více zneužívána k „udržení pořádku“ tam, kde by se dříve starala
pouze o to, aby někdo z davu nespadl pod projíždějící auto. Takže
policistou pod tímto vedením a vládou, která opět zneužívá represivní
aparát k prosazování mocenských zájmů, bych být nechtěl.

Myslíte si, že obyčejní řadoví policisté mohou zasahovat nějak jinak,
než jak zasahují na rozkazy svých nadřízených, kteří se evidentně bojí
– jak prý hovoří zkušenosti všech bývalých policistů, se kterými jsem
mluvil –, v první řadě ani ne tak o zachování zákonitosti jako o svá
místa. V září 1938 třeba měli policisté zasahující proti demonstrantům
bouřícím se proti přijetí německého diktátu instrukce, cituji: „Držet
se zpátky, a bude-li nejhůře, stáhnouti se do kruhu a zpívati státní
hymnu.“

Chyba není v těch chlapech na ulici, ale v těch, kdo je tam poslal. Policista
zasahuje pod jednotným velením a na rozkaz. Každý, kdo se postaví proti
rozkazu, riskuje, že bude kázeňsky potrestán nebo přijde o místo, prostě
ho vyrazí. Je to klasický zákon „padajícího hovna“. Někdo nahoře
vydá rozkaz, někdo, kdo není vidět, a ukryje se za hromadu papírů a
nařízení. Tak to jde dál až k těm klukům na ulici. Ti jsou vidět, a
když někdo z nich odmítne rozkaz vykonat, tak bude problém, za který někdo
musí být potrestán.

Totéž ale přece hrozilo jejich osobně asi statečnějším předchůdcům z
dob Masarykova Československa. Proč to nedělají jejich současní nástupci?
Na sociálních sítích koluje třeba velmi sdílené video ze Španělska, na
kterém tamní policisté po poradě odkládají na hromadu své plexi štíty a
odcházejí z ulice, kde stáli proti krajanům.

Ti, kteří nejsou vidět, jistě potrestáni nebudou. Vždyť my ani nevíme,
kdo ten zákrok nařídil! Ale neuposlechnutí rozkazu na ulici vidět bude a
ten chlap to odskáče. Nikoho nebude zajímat, že nechtěl pouze rozhánět
teleskopem starý dědky.

Na videu z policejního zásahu proti odpůrcům diktátu EU přijímat
muslimské běžence je vidět, jak policisté kopou ženy nebo teleskopickými
obušky útočí na životně důležité body lidského těla. Myslíte si, že
z toho GIBS, paradoxně samotnými policisty přezdívaná Gestapo, něco zaujme?

Nelze hodnotit zákrok z nějakých výřezů záběrů videa na internetu.
Myslím, že 90 % těch chlapů je normálních a nemají žádné potěšení z
toho někoho tlouct. To video může být tendenčně upravené a nemůžeme
vědět, co předcházelo tomu, než se policista rozhodl použít donucovací
prostředek.
