Zlá přezdívka pro Merkelovou. A zlé vyhlídky pro ni

K situaci v německé politice se na serveru NeviditelnýPes.cz vyjádřil
komentátor Luděk Frýbort. Podle jeho slov vypukl znamenitý blázinec.

„Inu, to je tak, když si volení zástupcové lidu usmyslí vyloučit z
politické debaty nejnaléhavější téma současnosti a z politické soutěže
jedinou sílu, mající dost kuráže se jím zaobírat. Oním
nejnaléhavějším tématem, jak zajisté netřeba dlouze vysvětlovat, je
uprchlická záplava, přivalivší se na nic netušící Evropu – či spíš
sakramentsky tušící, ale spíš lidem obecným než politickými
profesionály a tón udávající intelektuální elitou,“ poznamenal Frýbort
s tím, že onou zvýšenou silou je Alternativa pro Německo. Této straně
nemohou tradiční partnaje přijít na jméno, ale německý občan jim
vystavil účet. „Doposud bezkonkurenční strana CDU paní kancléřky
Merkelové pozbyla v nedávných volbách 8,6 procent hlasů, kdežto
opovržené AfD jich 7,9 procent přibylo; na německé poměry docela
pozoruhodné zemětřesení, jež nelze opomenout nebo se z něj nějak
šikovně vymluvit. K tomu se socialistická partaj SPD, obdrževši svůj 5,2procentní
záhlavec, uraženě stáhla do opozice; i začalo být nejisté, z čeho ukout
rozumnou… nebo třeba i nerozumnou, ale aspoň nějakou vládu,“ dodal
Frýbort. A právě si povšiml toho, že poslepovaná koalice z CDU, FDP a
Zelených nemůže fungovat, i kdyby vznikla. Ale ona nevznikla. „Nic,
vytvoření koalice jest odloženo ku dni svatého Dyndy. Co ale místo toho?
Zbývá nějaké řešení?“ sdělil Frýbort a zmínil například
předčasné volby, kde by však podle něj byl výsledkem další propad
kancléřčiny CDU a posílení AfD. Původní text ZDE

„Daleko pravděpodobněji se jeví tzv. velká koalice, v níž by se jakkoli
neochotně a za mnoha výhrad sloučila kancléřčina CDU se sociálními
demokraty, vystoupivšími z uražené opozice. Takové úvahy už německými
médii také proběhly a sama sociálnědemokratická partaj by jich nebyla
vzdálena, ne však bezpodmínečně: velkou koalici tedy ano, ale bez
Merkelové, prosím pěkně. Neboli, kruť to jak kruť, dnové slávy oné
sebejisté dámy se zdají chýliti ku svému konci,“ míní Frýbort. Za
příčinou tohoto jevu podle něj stojí nejen uprchlická krize, ale také
její intrakánství či neochota přiznat chybu. „Vyšla zmerkelizovaná CDU
z voleb sice notně pohublá, ale pořád ještě na prvním místě; ze zvyku
či z pohodlnosti občánek nepostřehl, že už nevolí stranu Kohlovu a
Adenauerovu, nýbrž jakýsi nedefinovatelný útvar v přímém rozporu s
jejich odkazem. Ono vůbec trvává občánkovi dlouho, než rozpozná slova
Mene Tekel, psaná písmem ohnivým na stěně demokratického státu,“
poukázal Frýbort. „Doufám tudíž v Bohu, že základy německé demokracie
jsou za toho pomalu už tři čtvrtě století dostatečně pevné, než aby je
mohla zvrátit jedna v sobě zakochaná dáma, již uštěpačné huby nikoli
bez důvodu titulují Honeckerova pomsta. Co by se pak týkalo zemí českých,
jak tak pozoruji všelijaké pány na tamní politické scéně, nebyl bych si s
ukotvením v demokracii tak úplně jist. Avšak to by byl námět jiné úvahy,“
uzavřel.
