Martin Kupka: Nad projevy řady komunistů zůstávám stát v němém údivu.
Babiš je pouští k moci a jejich sebevědomí závratně roste

ROZHOVOR „Šlo mu o gesto a vyjádření jiného postoje – ukázat Rusku,
že jejich pozici tady bereme vážně,“ říká k úkolu od prezidenta
Miloše Zemana pro BIS o prověření skladování novičoku místopředseda ODS
Martin Kupka. Za běžných okolností by se premiér musel hlasitě ohradit:
„Jestli se nic takového nestalo, znamená to, že se dál posouváme mimo
normální politiku,“ varuje. Nad projevy komunistů zůstává stát „v
němém údivu“ a hovoří nejen o jejich neuvěřitelné demagogii.

Česko vyhostí tři členy ruského diplomatického personálu v reakci na
otravu bývalého ruského agenta Sergeje Skripala v Británii. Je to
adekvátní počet? Mělo by jich být podle vás více nebo méně?

Je to důležitý politický a symbolický krok. Nemá smysl se dohadovat, zda
jsou tři tak akorát, málo, nebo moc. Stejnou debatu by bylo možné rozvinout
nad jakýmkoli číslem.

Vyjadřoval jste se v České televizi a také na Facebooku jste psal o tom, že
rozhodnutí pokládáte za správné a nezbytné. „Nedovedu si představit,
že by Česká republika, která navíc čelila zjevně falešnému nařčení z
ruské strany, že by mohla být původcem jedu novičok, nereagovala. Tento
akcent mi ale bohužel scházel ve větší míře ve vyjádření vládních
představitelů. Podle mého soudu nejde jen o projev solidarity s Velkou
Británií, ale má jít silnější měrou o jasné vyjádření, že takové
nařčení na mezinárodním poli jasně odmítáme.“ Předpokládám, že
máte na mysli především vystupování premiéra v demisi Andreje Babiše.
Kdo další by měl jasně odmítnout nařčení a jak? Měli bychom dát najevo
svůj nesouhlas i jinak než vyhoštěním diplomatů?

Scházelo mi výraznější zdůraznění toho, že Ruská federace Českou
republiku nepodloženě osočila a že reagujeme také na toto osočení. Pro
mě je to nejméně stejně tak silný důvod pro vyhoštění ruských
diplomatů jako vyjádření solidarity s našimi spojenci.

Prezident Miloš Zeman uložil šéfovi Bezpečnostní informační služby
Michalu Koudelkovi, aby BIS pátrala po tom, zda byl na území Česka vyvíjen
nebo skladován jed novičok. Podle řady politiků prezident slouží cizí
moci, nikoli českým občanům. Například předseda STAN Petr Gazdík má za
to, že pokud česká vláda prohlašuje, že novičok použitý při útoku na
Sergeje Skripala nepocházel z České republiky, a prezident přesto pověří
BIS hledáním stop po přítomnosti novičoku na našem území, pohybuje se na
hranici vlastizrady. Paní poslankyně Miroslava Němcová byla ještě
ráznější: „Jsem přesvědčená, že prezident se té velezrady dopustil.
Svými slovy nahrává Rusku, nikoli jistotě ČR,“ řekla poslankyně pro
novinky.cz. Máte stejný názor jako Miroslava Němcová? Podáte ústavní
žalobu?

Představte si, že jste prezident, zastupujete zájmy 10 milionů lidí a
chcete zjistit pravdu. Chystáte se zadat zpravodajské službě velmi citlivý
úkol, což je naprosto legitimní. Tak to ale přece nebudete vykřikovat do
světa. To by bylo stejně hloupé, jako byste chtěla hrát na schovávanou a
přitom bouchala petardy. Navíc byste se vystavila spekulacím, že
nepostupujete v souladu se zákonem. Úkoly BIS totiž můžete zadávat jedině
s vědomím vlády ČR. Rozhodně nepodezírám pana prezidenta, že by byl
hloupý a tohle všechno si neuvědomoval. Závěr je jednoduchý. Šlo mu o
gesto a vyjádření jiného postoje – ukázat Rusku, že jejich pozici tady
bereme vážně. Postavil se do zcela jasného rozporu se stanoviskem premiéra
a vlády. Vydal o nás světu znovu velmi špatný signál, že ani v
závažných mezinárodně politických otázkách nejsme schopni být jednotní.
To bude bohužel pro naše sousedy a další spojence jedno z
nejviditelnějších sdělení posledních dnů. Za normálních okolností by
se premiér musel hlasitě ohradit. Jestli se nic takového nestalo, znamená to,
že se dál posouváme mimo normální politiku. Je tím zpochybněn i význam
vyhoštění oněch tří diplomatů, protože premiér vládní postup proti
prezidentovi nebrání. Ano, prezident se zachoval, jako by chtěl sloužit
spíš Rusku než vlastní zemi. Šel proti našim národním zájmům. To je
určitě možné označit za další vážný přešlap nebo dokonce za zradu.
Pohybujeme se ale v politické rovině, ne v kategorii „ústavní žaloba“.
Tak chápu i vyjádření Miroslavy Němcové.

Když k tomu přidáme, že Číňané evidentně neinformovali českou stranu o
tom, že zatkli poradce prezidenta Miloše Zemana, a to, že třetí nejvyšší
ústavní činitel USA Paul Ryan vynechal při své návštěvě Prahy setkání
s prezidentem, jde o naprostý krach zahraniční politiky Miloše Zemana?
Usilovně se snaží mít dobré vztahy s Ruskem a Čínou, ale vypadá to, že
ho nerespektují. Jak si situaci vysvětlujete vy?

Nemám potřebu nic dodávat. Rozpor mezi nabubřelou sebechválou a reálnými
výsledky je ale propastný a pro Českou republiku smutný.

Jde také o názory KSČM. Ředitel think-tanku Evropské hodnoty Jakub Janda se
zamýšlí nad počínáním českých komunistů. Jejich činy převádí do
řeči paragrafů o vlastizradě, rozvracení republiky a sabotáži. Podle
Jandy bychom si měli začít klást otázku, zda komunisté neoslabují
obranyschopnost naší vlasti, za což občanům hrozí mnohaleté odnětí
svobody a propadnutí majetku. Pokud je nechrání poslanecká imunita. Je
možné si zákon vysvětlovat tak, že politik, který brojí proti současné
zahraniční politice a v podstatě podporuje Rusko, se dopouští rozvracení
obrany státu, vlastizrady nebo sabotáže? Zaznívají také názory, že
může jít jen o snahu o kriminalizaci některých lidí…

Nad projevy řady komunistů zůstávám stát v němém údivu. Andrej Babiš
je pouští k moci a jejich sebevědomí roste přímo závratně. Pozoruhodné
je, že se tak děje po jejich nejhorším volebním výsledku. Daří se jim
relativizovat elementární historická fakta i demokratické hodnoty.
Využívají neuvěřitelnou demagogii. Vezměte si, jak často říkají, že
jsou novou moderní stranou, která se od své temné minulosti odstřihla, a
hned vzápětí citují svou starou ideologii. Vojtěch Filip označil 90. léta
za temnou skvrnu naší historie. No pardon, to je přece absolutní výsměch.
Bylo to období, kdy se po letech totality vrátila lidem svoboda, demokratická
správa státu, obcí i měst a země procházela nezbytnou a navíc úspěšnou
ekonomickou transformací. Zlepšilo se životní prostředí, začal se
prodlužovat průměrný věk dožití. To jsou měřitelné a doložitelné
výsledky, o jakých se generaci mých rodičů a prarodičů pod vládou
komunistů ani nesnilo. Vyhrát nad komunisty ale musíme pevnou a srozumitelnou
argumentací a jasnou politikou. Zastrašování a kriminalizace jsou jejich
oblíbené nástroje, jak opakovaně na různých místech světa ukázali. To
nejsou zbraně demokratů.

Vyjednávání o vládě pokračuje i dohadováním ČSSD a ANO o zavedení
daňové progrese u fyzických osob a sektorové daně. ANO daně zvyšovat
nehodlá, sociální demokraté navrhují, aby lidé, kteří si vydělají
měsíčně více než čtyřnásobek průměrné mzdy, tedy přes 112 tisíc
korun, danili tuto část svého příjmu sazbou 35 procent. Více než
dosavadní sazbou 19 procent chtějí zdanit firmy s ročním ziskem nad 100
milionů korun. ČSSD chce také obnovit dědickou daň, která byla před
několika lety zrušena. A k tomu požaduje speciální sektorovou daň pro
firmy v bankovním sektoru. Co říci k takovému vyjednávání? Blíží se
podle vás dojednání koalice ANO s ČSSD s podporou KSČM? Co taková vláda
přinese?

Pokud taková vláda vznikne, bude jasně levicová. Nebude o tom sporu a Andrej
Babiš jasně ukáže, že řeči o skvělém programovém koktejlu pro všechny
jsou úplný nesmysl. Když nemáte žádný program, nemusíte dělat
programové ústupky a můžete naopak akceptovat programové body jakékoli
jiné politické strany, která se zrovna hodí – to je přesně to, co ANO v
posledních měsících nabízelo. Nakonec na to přistoupila levice, sociální
demokracie vyměnila opakovaně deklarovaný postoj „obviněný nesmí být ve
vládě“ za „chceme pět ministerstev“ a budeme mít opět levicovou
vládu. Ve všech bodech, které jste zmínila, máme jako pravicově
smýšlející lidé opačný názor. Zkušenost navíc jasně říká, že
politika nekonečného rozdávání, populistického slibování a na druhé
straně oslabování aktivních a činorodých občanů vždycky vedla ke
smutným koncům. Andrej Babiš se už na tuto cestu vydal.
