Šimon Pánek přednášel po boku českého Syřana: Putin neuspěl na
Ukrajině, tak vstoupil do syrské války

Na zahájení regionální části festivalu Jeden svět v Brně s diváky filmu
Syrská lovestory debatoval ředitel obecně prospěšné společnosti Člověk
v tísni Šimon Pánek a syrsko-český aktivista Assem Atassi, který působí
v iniciativě Syrská revoluce. Ta se u nás snaží zvýšit povědomí o tom,
co se v Sýrii aktuálně děje. Diskutovalo se hlavně o situaci v této zemi a
tamním působení Člověka v tísni.

Film Syrská lovestory švédského režiséra Seana McAllistera ukazuje
příběh manželské dvojice syrských občanských aktivistů, kteří po
věznění a útěku do Libanonu přesídlili do Francie. Assem Atassi, který v
České republice žije osmnáct let, v úvodu debaty řekl, že mu film
připomněl hlavně jeho vlastní situaci, kdy odcházel ze své země, a
přitom tam zanechával celý svůj dosavadní život bez naděje na návrat.
Podle Šimona Pánka Sýrie byla vzkvétající zemí, a kdyby tam byla více
uvolněna diktatura a dostal šanci dialog, nemuselo dojít k občanské válce
a země nemusela být ve stavu, v jakém se nachází dnes. Celá část jedné
syrské generace čekala od roku 2002 od Bašára Asada jako od vzdělaného
člověka, že začne Sýrii otevírat, bohužel se to ale nestalo. Revoluce
byla nejdříve pokojná a trvalo měsíce zatýkání a bití ze strany
státní moci, než došlo k ozbrojenému konfliktu.

„Báli jsme se, že s ruskou podporou začne postupovat na sever intenzivně
Asadova fronta“

Diskuse pokračovala otázkou pro Šimona Pánka na aktivity Člověka v tísni
v Sýrii. „Velkou většinu pomoci tvoří základní potraviny a hygienické
potřeby pro vybrané rodiny. Typickou rodinou je přitom žena s několika
dětmi a její muž už buď není na živu, nebo někde bojuje. Základní
výběr příjemců pomoci dělají místní výbory a část pomoci jde
materiálně. Nakupujeme v Turecku i jinde a to pak vozíme přes hranici do
Sýrie. Poměrně velká část má ale formu potravinových lístků, v
severní Sýrii máme asi stovku obchodníků, kteří tyto lístky akceptují a
my jim je pak ex post proplácíme,“ řekl o pomoci v severní části Sýrie
Šimon Pánek. V oblasti, jíž se tato pomoc týká, žijí čtyři miliony
lidí a z nich zhruba dvěma stovkám tisíc je určena pomoc Člověka v tísni.
Podle Pánka jde o klasickou humanitární operaci, která kromě zmíněné
pomoci drží v chodu asi třicet malých škol, kde zajišťuje platy učitelů.
Také pomáhá zajišťovat některé komunální služby. Systém
potravinových lístků je podle Šimona Pánka výhodný, protože pomáhá
udržovat v provozu obchody a místní ekonomiku, odlehčuje převozu potravin
apod. „Je to obecně moderní trend humanitární pomoci – nenakupovat,
nebalit a nepřevážet, ale dát lidem systém, který nepodrývá místní
ekonomiku a nabízí lidem i jistý výběr, co si za pomoc pořídí. I
psychologicky to hraje roli,“ řekl Pánek, který uvedl, že tak lze
postupovat, jen pokud se lidé nedají do pohybu. „Báli jsme se toho, že s
ruskou podporou začne postupovat na sever intenzivně Asadova fronta, to se
zatím nestalo. Kdyby k tomu došlo, vznikl by strašný přetlak a mohlo by
dojít k vytlačení až milionu lidí do Turecka. Zatím ale tento systém
držet můžeme,“ řekl Šimon Pánek.

Ruská vize má prý i podporu USA

V další části debaty se mluvilo o možném dalším vývoji v Sýrii. Podle
Assema Atassiho současná situace vypadá tak, že Rusko dostalo určitý
mandát, aby problém řešilo podle sebe a svým angažmá stanovilo hranice
mezi znesvářenými stranami a vynutilo si současné příměří. „Rusové
v současnosti fixují hranice a snaží se získat strategické území i pro
kurdskou stranu a sami už mluvili o tom, že by bylo možné zemi vnutit
určitou formu federace. Hrají na Asadovu kartu a budou jej co nejdéle držet.
Jediný ústupek bude, že pak Asad odejde, ale zůstanou zachovány
stávající bezpečnostní složky a armáda. To ale podle mne nemůže
fungovat, protože škody v Sýrii způsobily právě tyto síly, a když
zůstanou u moci, k žádné změně v Sýrii nedojde,“ řekl Assem Atassi.
Ruská vize ale má v současnosti podle Atassiho i podporu USA. Co si přesně
Američané dohodli s Ruskem, se podle Šimona Pánka dá těžko odhadnout a
dohoda může zahrnovat i Ukrajinu nebo sankce a může jít i o výhrůžky
Asadovým postupem na sever a hrozbou další vlny uprchlíků do Evropy. V
Sýrii se tak dnes řeší zásadní geopolitické otázky Evropy, Středního
východu a Ruska a jde o válku různých mocností, které do ní promítají
své strategické zájmy. Podle některých analytiků ruské angažmá v Sýrii
mělo za cíl odvrátit pozornost od Putinova neúspěchu na Ukrajině. „Putin
pravděpodobně chtěl získat daleko větší část východní a jižní
Ukrajiny. Pokus odtrhnout tuto část země nevyšel a zůstaly tam jen dvě
malé enklávy, které jsou navíc oddělené. I to mohlo hrát roli v
rozhodování, jestli Putin vstoupí do syrské války,“ řekl Šimon Pánek.

Opozice je absolutně roztříštěná

Pak padla otázka, jestli je naděje na změnu, dokud je prezident Asad u moci.
Podle Atassiho je Asad příčinou celého problému, a kdyby se na začátku
protestů aspoň formálně pokusil režim reformovat nebo včas odstoupil,
naděje by byla, protože by se ukázalo, že režim je schopen dělat ústupky
a lidé v Sýrii by měli naději na změny. „Samotný odchod Asada problémy
nyní nevyřeší, ale mohl by to být první krok správným směrem. Je také
pravda, že žádná ze stran v Sýrii by těch pět let bojů bez podpory ze
strany lokálních a světových velmocí nezvládla. Dnes bohužel jde spíš o
řešení, na kterém se nemají ani tak dohodnout Syřané, ale velmoci, které
podporují jednotlivé strany konfliktu,“ vysvětlil Assem Atassi, který
také řekl, že když se mluví o jednání v Sýrii, je to jen na oko a
skutečné dohody se dělají někde jinde.

Na otázku, zda jsou protivládní síly v Sýrii skutečně tak nejednotné,
jak se ve zpravodajství říká, Šimon Pánek odpověděl, že syrská opozice
je absolutně roztříštěná. „Kromě Kurdů, kteří drží při sobě a
kteří se teď více a více kloní k Asadovi, protože tam vidí řešení a
spojence proti Islámskému státu, je podle některých odhadů opozice
rozdělena na čtyři sta sedmdesát skupin a skupinek. To bude obrovský
problém, ať už bude dohoda jakákoli, protože demilitarizace těch lidí a
začlenění do normálního života bude velmi těžká,“ řekl Šimon Pánek,
podle nějž budou nespokojení radikálové přecházet i na stranu extremistů,
jako je Islámský stát nebo skupina an-Nusrá. „Atomizace opozice je
výsledkem toho, že válka trvá strašlivě dlouho a opozice přestala
postupovat. Za flagrantní důkaz toho, jak negativní roli v některých
chvílích Rusko a Čína hrají, považuji to, že při návrzích v Radě
bezpečnosti OSN, aby nad Sýrií byla zřízena bezletová zóna, která by
zabránila bombardování civilních cílů, tyto země návrh vetovaly,“
uvedl Šimon Pánek.
