Třináctiletá Syřanka chce vidět maminku. Zatím se může jen modlit u
makedonských hranic

Zeinab Omar je třináctiletá syrská dívka, která s rodiči utekla ze své
vlasti před občanskou válkou. Od konce února žije ve stanu v uprchlickém
táboře Idomeni na severu Řecka a každý večer se modlí. Modlí se, aby se
dostala dál do Evropy, do klidu. Modlí se ve stanu, který stojí tak blízko
silnice, že na něj projíždějící nákladní vozy stříkají bláto.
Příběh Zeinab Omar přinesl americký časopis Time. V Aleppu totiž zažila
jen těžko představitelnou hrůzu.

Rodina třináctileté Zeinab Omar poklidně žila životem střední třídy v
syrském Aleppu. Jednoho dne se ale z jejich města stalo bitevní pole. „Byla
jsem ve svém pokoji a najednou jsem zaslechla zvuk bomb. Vyběhli jsme na
střechu a viděli jsme dopadat na všech stranách rakety,“ popsala
atmosféru ve městě mladá dívka. Vrátila se do domu a z pozdějších dní
si pamatuje především mrtvoly ležící na ulici u jejich domu a ozbrojené
muže, kteří se blížili k místu, jež považovala za domov. Té noci
přišel k rodině strýc a řekl všem, že musejí prchnout.

Celý článek časopisu Time najdete v angličtině zde.

Smrt jim prý hrozila z rukou vládních syrských jednotek prezidenta Bašára
Asada. Prchli do Libanonu, odtud do Turecka a přes celou zemi až na pobřeží,
odkud je to do Řecka už jen „kousek“. Tedy v porovnání se vzdáleností,
kterou museli urazit doposud. Cestovali v prachu, špíně a vydali na to
téměř všechny své úspory. Poslední peníze padly na pašeráky, kteří
jim slíbili, že je dostanou přes moře. Ve skutečnosti sbalili peníze a už
je nikdo nikdy neviděl. Rodina žebrala na ulicích a doufala, že se jí
podaří dostat do Evropy. Děsily je prý zvěsti o tom, že se brány na
starý kontinent pomalu, ale jistě zavírají.

Matka s nejmladším synem proto využila první možnosti a odjela do Evropy.
Dostala se až do Nizozemska, kde také požádala o azyl. Když je ale
následoval manžel se dvěma dcerami, narazil na plot na řecko-makedonské
hranici. Nikdo z rodiny nemůže cestovat dál. Zeinab se teď v rodinném stanu
pravidelně modlí, aby zase co nejdříve viděla svou maminku.

Evropané by si pak podle časopisu Time měli uvědomit, že příběh Zeinab
je sice smutný, ale ještě horší je, že podobný prožívají tisíce
dětí.
