Bolševický fízl Ondráček si připadá jako major Zeman. A navíc je blb.
Poslanec KSČM se rozesmutnil nad štvanicemi „demokratů“ a dostává
nářez od Vondry, Boka a dalších

„Že se nestydí říkat, že dnes je to stejné jako v roce 1968! Já pro to
nemám výraz a ani se tou špínou nechci máchat!“ „Podle mne mají toho
komunisté na kontě už dost! Kdysi jsem se vyjadřovala k jejich poslankyni
Semelové a teď tohle? To je fakt přitažené za vlasy!“ „Vy se divíte,
že něco takového napíše? Jenom to dokazuje, že je blb.“ Tak taková
slova podivu a opovržení si vysloužil komunistický poslanec Zdeněk
Ondráček, jenž včera v televizi zhlédl epizodu ze seriálu Třicet
případů majora Zemana a pak se facebookovým přátelům svěřil se svými
pocity. No a už to jelo!

Komunisté mají prostě smůlu. Jejich partaj totiž kdekdo úzce spojuje s
někdejší totalitní KSČ, a tak kdykoliv poslanci zvolení za KSČM veřejně
řeknou něco sporného o předrevoluční minulosti, ihned se to ví a
rozkřikne.

Bývalý policejní detektiv a dnešní poslanec KSČM Zdeněk Ondráček,
který zastřešuje poslaneckou iniciativu, jež chce přidat do trestního
zákoníku trestný čin hanobení prezidenta republiky, se totiž na svém
facebookovém profilu svěřil svým „přátelům“ s tím, že sledoval
epizodu ze seriálu Třicet případů majora Zemana nazvaného Štvanice.

Děj Štvanice se odehrává v roce 1968, kdy po uvolnění poměrů v celém
Československu začíná kritická diskuse o komunistické minulosti. Zejména
jsou rozebírány případy z padesátých let. Týká se to i hlavního hrdiny
seriálu Jana Zemana, který je po téměř dvaceti letech popotahován za svou
roli ve vyšetřování vraždy komunistického funkcionáře v obci Plánice.
Kvůli tomu je Zeman vyřazen z týmu vyšetřovatelů a svou tehdejší roli
musí obhajovat před soudem.

Ta Štvanice je jako přes kopírák

„Přátelé, právě koukám na mjr. Zemana, díl Štvanice, a je zajímavé,
jak je nadčasový a jak hrozně se hodí na dnešní dobu. To, co se děje dnes,
je jak přes kopírák toho, co bylo v roce 1968?“ reagoval krátce poté na
vypjatou „Štvanici" na Facebooku Ondráček.

Pod jeho příspěvkem se pak rozeběhla dramatická diskuse a k tomu zazněl od
Ondráčka mimo jiné i názor odkazující k vystoupení básníka Daneše
před soudem s majorem Zemanem: „Petr Štěpánek jako básník Daneš: ‚My,
básníci a umělci, jsme svědomí tohoto národa.‘ Jako kdybych slyšel ty
dnešní komedianty Bartošku, Dyka a další.“

A kritika jeho slov přišla hned vzápětí.

Už toho mají na kontě dost a dost!

„Podle mne mají toho komunisté na kontě už dost! Kdysi jsem se
vyjadřovala k jejich poslankyni Semelové a teď tohle? To je fakt přitažené
za vlasy,“ reagovala rozhořčeně pro ParlamentníListy.cz zpěvačka,
moderátorka a chartistka Marta Kubišová.

„Asi si komunistická strana přisvojuje právo přepisovat dějiny a různě
je komolit a otáčet. Pokud ale v tom chtějí pokračovat – tak to bude
špatné jen pro ně. Víte, ale na druhou stranu je ten Facebook pole neorané,
je to ring volný, tedy prostředí, kde si lidé vyřizují nějaké účty
mezi sebou. Ale i na tom Facebooku se dá cokoliv říci, naznačit, takže
mladá generace by díky tomu mohla vytušit, že je tady nějaká pátá kolona,
která něčeho zneužívá. Ale řekla bych, že se pomalinku ta dnešní
komunistická strana přesunuje na místo radikální až extrémní levice,
anebo až extrémní pravice – nevím, k čemu to mám vlastně přirovnat.
Tohle od toho pana poslance není v pořádku rozhodně, byť máme demokracii a
nemělo by se bránit svobodě projevu a svobodě myšlenek,“ pokračovala
Kubišová.

A překvapila tím, že seriál prý nikdy neviděla. „Samozřejmě jsem ale o
tom seriálu slyšela mnohé. Vím, že kolem něj byly divoké diskuse k tomu,
zda se to má vůbec vysílat. Ale to je už několik let... Je ovšem rozdíl,
když se takové věci jako v tom seriálu děly v tehdejší době totality a
když něco ve společnosti bují dnes, při svobodě slova a svobodě projevu,“
dodala na konto Ondráčkových slov.

Co se týče poslaneckého návrhu trestného činu za hanobení prezidenta
republiky, na to už jen Kubišová zavrtěla hlavou. „To je skutečně ne
jeden krok, ale několik kroků zpět,“ doplnila zpěvačka, které komunisté
v roce 1970 zakázali uměleckou činnost. Na veřejnosti se mohla znovu objevit
až během listopadových revolučních dnů v roce 1989.

Že se nestydí!

Slova bývalého disidenta, signatáře Charty 77 a někdejšího ministra
zahraničí a obrany Alexandra Vondry zřejmě Ondráčka také moc nepotěší.
V e-mailu zaslaném ParlamentnímListům.cz totiž Vondra napsal:

„Pan poslanec si může říkat, co uzná za vhodné, jsme naštěstí už
svobodná a demokratická země. Ten propagandistický seriál ani já nesleduji,
ale srovnání s rokem 1968 je nesmyslné. Umím pochopit, proč si bývalý
bolševický fízl Zdeněk Ondráček připadá jako major Zeman. Oba jsou ze
stejného těsta. Jejich myšlenkový svět musí být logicky stejný.
Zásadní rozdíl je ovšem v tom, že v roce 1968 přijely potlačit svobodné
vyjadřování Čechů a Slováků ruské tanky. ‚Soudruhovi‘ Ondráčkovi,
ale ani nikomu jinému dnes nic takového ani náhodou nehrozí, jedině snad,
že by se Ondráček a jemu podobní dostali znovu k moci. A že je Ondráček
terčem kritiky, když v parlamentu navrhne pitomost? Tak to v demokracii
zkrátka chodí. Dodejme, že naštěstí!“

„Že se nestydí říkat, že dnes je to stejné jako v roce 1968! Já pro to
nemám výraz a ani se tou špínou nechci máchat. Ani ruce, ani prst do toho
nechci smočit!“ pronesla na konto komunisty herečka, moderátorka a
politička Táňa Fischerová. Podle ní slova Ondráčka svědčí o tom, že
komunisté nikdy neměli žádnou sebereflexi, jsou pořád stejní a mají teď
pocit, že přicházejí k moci, a dovolují si tak to, co dříve nemohli.

„Samozřejmě že ten díl Štvanice byl namířený proti Martě Kubišové a
všem lidem, kteří byli stateční a kteří se chovali čestně. Že to ten
Ondráček neví, to mi hlava nebere. No, asi to ani nechce vědět, neboť tyto
lidi mlátil. Svědčí to jenom o jediném: že mají pocit nepostižitelnosti,“
povzdechla si Fischerová. Má za správné, když Jiří Bartoška a Vojtěch
Dyk pozvedli hlas proti tomu, když vláda začíná do společnosti přivádět
nedemokratické praktiky. „Jenže pan Ondráček asi vůbec neví, co to je
‚nedemokratické‘. Je třeba si také uvědomit, že tihle lidé jako on,
tedy komunisté, jsou tady pořád a mají teď pocit vetší beztrestnosti –
po roce 1989 byli všichni zalezlí a mlčeli a teď vylézají... Ten režim
byl odporný, byl namířený proti čestným lidem, kteří třeba ztratili
práci na dvacet let a s tím i možnost obživy. Nemám porozumění pro to,
když se lidé kolem pana poslance nestydí toto zvedat a říkají, že to
takto bylo správné a teď je to stejné,“ dodala.

Jenom to dokazuje, že je blb...

Předseda Spolku Šalamoun, chartista a politický aktivista John Bok
komunistického poslance ještě dorazil:

„Vy se divíte, že něco takového napíše? Jenom to dokazuje, že je blb!
Tak se nedivte, vždyť on byl produktem toho systému! Navíc je hloupý,
neboť se neděje rok 1968 – máme tady kapitalismus a demokracii, máme tady
prezidenta, kterého si zvolili lidé. Ani není pravda, že tady máme situaci
podobnou roku 1968. Je to úplně jiná podoba společnosti. To vše je ale
důkazem, že jsou tady zpětné proudy, které by chtěly, aby se to ještě
zvrátilo. Jenže s těmito lidmi ne každý souhlasí, tak proto se naplňují
náměstí...“

Podle Boka Ondráček „zkresluje skutečnost“. „To, co napsal, je
zmatečné, povídá pitomosti. Protože to, co bylo v roce 1968, to bylo proti
totalitnímu režimu a byla to obleva, kterou chtěli dělat komunisté, jako
byli Dubček a další, kteří byli přitom produkty totalitního systému
padesátých let, jenž byl krutý, neboť část národa končila v
koncentračních táborech a byla popravována, mučena a část jich musela
utéct, jinak by dopadli jako Židé v nacistických koncentrácích. Navíc
celá společnost byla rozložená ekonomicky, a dokonce i zemědělství bylo
zruinováno ve smyslu Potěmkinových vesnic.“

A v kritice Ondráčka ještě pokračoval. „K demokracii také patří, že
když se nám něco nelíbí, že to můžeme říci nahlas. Takže pan
Ondráček může říkat a psát, co chce. Buďme za to vděční, protože k
demokracii patří i to, že se můžeme proti tomu bránit. Ale v momentě, kdy
někdo chce nastavit totalitní zákon – hovořím o tom trestném činu
hanobení prezidenta republiky – tak je to vše mimo, neboť vedle toho přece
existuje již platný zákon na ochranu osobnosti,“ dodal Bok s tím, že se
diví, že komunisté nejsou dnes úplně zticha.

„Však se podívejte, jak se daří panu poslanci Filipovi! Pořád mu jede
jeho advokátní kancelář. To by za totáče vůbec neměl možnost. Chlapci
ve sněmovně si navíc žijí velmi blahobytně a cestují po světě za
peníze daňových poplatníků. Mne šokuje, že 26 let po totalitě třetina
sněmovny navrhuje trest za hanobení prezidenta republiky. To nenapadlo ani
předešlé dva prezidenty,“ uzavřel Bok.
