Trestný čin hanobení prezidenta je hloupost. Režisér Svoboda by na
křiklouny a „umělce“ vytáhl úplně jiné paragrafy

Režisér a bývalý předseda KSČM Jiří Svoboda patří k sympatizantům
prezidenta Miloše Zemana. Trestní stíhání a eventuálně až rok vězení
za slovní hanobení prezidenta republiky však považuje za krok zpátky.

Otevřeli bychom tím prý cestu k mnoha dalším nesmyslným verbálním
trestným činům, jako urážka předsedy Senátu, urážka ministrů atd. Ve
finále by se prý mohl vrátit „populární“ komunistický paragraf „hanobení
představitele spřátelené mocnosti“.

Místo toho by režisér a někdejší zákonodárce šel jinou cestou. Ve svém
blogu na Aktuálně.cz tedy navrhl, jaká legislativní opatření by prosazoval
on. Svoboda chápe, že poslanci vnímají, jak za posledních dvacet let
zhrubla mluva ve společnosti. „Mluva ve Sněmovně čas od času připomíná
rozpravy v jedné restauraci IV. cenové skupiny na Smíchově, kam po ránu
rádi zavítali popeláři na dršťkovou polévku a pivo,“ píše režisér.
Proto by regulační úpravu, která by například nařídila povinnou dechovou
zkoušku na alkohol u každého poslance přicházejícího do Sněmovny,
přivítal.

Přivítal by rovněž, pokud by bylo trestně stíháno hanobení státních
symbolů. „Stříhání prezidentské standarty považuji za urážku národa,
který je státními znaky symbolicky zastupován,“ píše režisér. Ještě
neuvěřitelnější prý je, když lidé, kteří toto páchají, ještě
tvrdí, že mají cosi společného s kulturou.

Jiné skutky, kterých jsme byli svědky, lze podle něj podřadit i jiným
skutkovým podstatám z trestního zákoníku. Například hlava státu
vyobrazená jako exkrement, kterou hrdě nesli prezidentovi odpůrci před Hrad,
by se podle něj vešla nejen pod výtržnost, ale i pod ohrožování mravní
výchovy mládeže.

„Naopak trestným činem by mělo být házejí vajíček, rajčat,
kokosových ořechů atd. na politika, který chce něco sdělit. Jde o trestný
čin veřejného ohrožení, zejména pak o trestný čin namířený proti
reputaci České republiky,“ navrhl nový trestný čin.

A když už se někdejší poslanec Federálního shromáždění dal do
zákonodárné iniciativy, jmenoval další návrhy, které by do legislativy
začlenil. Například odvolatelnost politiků, kteří prosazují něco jiného,
než voličům slibují. Neváhal by prý podobné jednání kvalifikovat jako
obelhávání voličů a zařadit jej pod trestný čin podvodu.
