Bude se větrat a stranické mafie se brání. Hochštapleři, paraziti a
škůdci zabydlení ve strukturách. Babiš udělá do dvou let pořádek,
věří dokumentarista Dvořák

Režisér a známý odpůrce církevních restitucí Václav Dvořák má za to,
že Andrej Babiš jako premiér do dvou let udělá pořádek ve státních
strukturách, ve kterých se za léta mezistranických kompromisů zabydlelo
mnoho hochštaplerů, parazitů a škůdců. „Prostě po těchto volbách se
bude leckde větrat a stranické mafie se tomu teď brání. Proto tolik
mediálního povyku a odporu k menšinové vládě. Naštěstí prezidentem
není žádný slaboch, ale Zeman,“ zdůrazňuje k tomu. A církevní
restituce? „Jestliže nějací úředníci tvrdí, že něco nejde, protože
už je to nějak jinak nastaveno, tak nezbývá, než z nich udělat
nezaměstnané,“ tvrdí Dvořák k návrhu KSČM a dalších politických
stran na zdanění peněžité části v rámci církevních restitucí.

Máte radost z toho, že se diskutuje mezi politickými stranami o možnosti
zdanění církevních restitucí? Jako podmínku to má ve svém portfoliu pro
toleranci kabinetu Andreje Babiše KSČM... Jenže já už jsem slyšela, jak
příslušní úředníci tvrdí, že je to nesmysl a že to prý nejde,
jelikož mají už sazebníky dopředu nastavené...

Od začátku jsem nesouhlasil s tzv. církevními restitucemi. Od začátku to
byl podvod, který prošel jen díky lhaní v médiích, především v České
televizi a v Českém rozhlasu. S paní spisovatelkou Lenkou Procházkovou a s
dalšími aktivními občany jsme vystupovali proti, argumentovali jsme nejen
tím, že majetek, který byl veřejnosti vydáván za církevní, jí nikdy
nepatřil, že i o ten zbytek, který jim možná patřil, je připravil svými
reformami císař Josef II., poté T. G. Masaryk pozemkovou reformou a reformou
z roku 1945, že katolická církev dostala za majetek náhrady ve finanční
formě v letech 1947–1949. Jako byste házeli hrách na stěnu. Následovalo
hlasování v parlamentu poznamenané zkorumpováním tři poslanců ODS,
povoláním poslance náhradníka, který byl v tom okamžiku již odsouzený za
korupci. To všechno jsou skandální okolnosti, které jen ukazují, jakých
špinavých metod se církve, preláti a jejich posluhové dopouštěli v honbě
za majetkem.

A pak následovala Kalouskova drzost se smlouvami, které se prý nedají nikdy
změnit. Prostě lumpárna na lumpárnu. V tu chvíli, a bylo to jedinkrát v
životě, jsem litoval, že nežiji v monarchii, protože žádný vládnoucí
suverén by si něco podobného nenechal líbit. To jen lid v demokracii, která
je pokřivená jako ta naše a ve které vládnou majitelé médií, tedy v
mediokracii se může něco takového odehrát. A jestliže nějací úředníci
tvrdí, že něco nejde, protože už je to nějak jinak nastaveno, tak
nezbývá, než z nich udělat nezaměstnané. Zdanění prostředků, které
církve získaly tímto obskurním způsobem, by byla jen malá náplast na
ránu, kterou svým zločinem tehdy vládnoucí pravice zasadila českému
národu. A protože se uvažuje o sektorové dani, navrhuji s ní začít
právě u církví a stanovit ji na 95 %.

Jak se vůbec díváte na dohady okolo podpory/nepodpory menšinové vlády
Andreje Babiše? Co vás v tomto ohledu zaráží?

Andrej Babiš vládu sestaví a v tandemu s prezidentem, který ctí právo
vítěze voleb, bude i vládnout. Jak, to nevím, ale rozhodli voliči, a tak to
bude. Do dvou let udělá možná pořádek ve státních strukturách, ve
kterých se za ta léta mezistranických kompromisů zabydlelo mnoho
hochštaplerů, parazitů a škůdců. Prostě po těchto volbách se bude
leckde větrat a stranické mafie se tomu teď brání. Proto tolik mediálního
povyku a odporu k menšinové vládě. Naštěstí prezidentem není žádný
slaboch, ale Zeman.

Blíží se výročí 17. listopadu. V jakém stavu je naše demokracie a do
jaké míry jsme se za poslední dobu přiblížili, či nepřiblížili k tomu,
o čem jsme snili po roce 1990? Někteří vidí ohrožení demokracie v Andreji
Babišovi a Miloši Zemanovi. Sám Andrej Babiš ale tvrdí, že právě on chce
realizovat to, o čem jsme tenkrát snili, tedy aby fungovala ekonomika,
úspěšné rodinné firmy, infrastruktura a státní správa… Věříte mu?

Tady nejde o víru. Demokracii u nás ohrožují média manipulací, cenzurou a
překrucováním. Neprobíhá veřejná demokratická diskuse. Jediným místem,
kde zaznívají opoziční názory, je internet. Jsme svědky pokusů o
omezování diskuse na internetu, dehonestací některých zdrojů informací a
názorů, sestavováním různých seznamů „nepřátel“. K tomu se
přidávají některé korporace, které si hrají na moralisty a samozvané
ochránce demokracie. Přitom demokracii vyklešťují.

Příklad: S-klik, dceřiná firma vyhledávače Seznam, zrušila reklamu na
některých webech, s odvoláním na jakýsi pofidérní seznam, vyrobený na
objednávku vlivovými agenturami jedné cizí mocnosti a některých korporací.
A za tenhle seznam se schovává i ministerstvo vnitra. Už aby byl Chovanec s
celou svou partou Bretschneiderů v pekle! Naštěstí většina dotčených
webů nejsou komerční, provozují je dobrovolníci ve svém volném čase a
zadarmo.

Omezování ale naznačuje trend, a tím je odklon korporací od demokracie k
nové totalitě. Jsme na jejím počátku. Někteří autoři tento stav
nazývají korporátním fašismem. Od ideálů listopadu 1989 se vzdalujeme.
Jestliže Babiš slibuje nápravu, změnu a návrat k některým ideálům, je
dobré ho v tom podporovat. To říkám, aniž jsem jeho volič. Ale Babiš je
zároveň největším příjemcem evropských dotací, jsem na pochybách, zda
bude ochoten hájit naše národní zájmy v EU, pakliže se dostane do střetu
zájmů s Bruselem.

Jak se změnilo podnikatelské prostředí v Česku od roku 1989? Jeden velmi
kontroverzní podnikatel k tomu tvrdí, že „strach, který se v pátek večer
17. listopadu 1989 ze společnosti vypařil, je tady znovu, a dokonce se nám
vrátil s ještě větší silou“. Podle něj jde o to, že se dnes bojí
rozhodovat starostové, ředitelé podniků, ba dokonce i úředníci na všech
stupních, aby se nezpronevěřili různým zákonům, předpisům, nařízením...
Co si tom myslíte, je to opravdu tak zlé?

Nemohu posoudit, jestli strach panuje tak všeobecně. Pamatuji se, jak
někteří podnikatelé šířili strach mezi svými zaměstnanci větou „Kdo
nebude volit ODS, půjde z firmy!“. Ale to už je dávno. To bylo v době, kdy
i Klausova kravata mohla kandidovat do senátu. Pamatuji se, jak hysterici v
souborech některých pražských divadel ostrakizovali ty, kteří nevolili „knížete
s čírem“. Když jsme cinkali klíči, bylo mnohým jasné, že se lidi
přestali bát StB, aby se začali bát berňáku. Je pravda, že množina
dnešních zákonů, předpisů a nařízení tvoří spleť, v níž se
nevyznají snad ani advokáti, a že by stálo za to tu celou záplavu
zjednodušit, zpřehlednit.

Pravicoví politici tvrdí, že se nyní máme nejlépe v historii naší země.
Do jaké míry je to pravda a do jaké míry se některým skupinám opravdu
dnes žije těžko? Co by nová vláda měla udělat pro sociálně slabé
skupiny obyvatel?

Pravicoví politici jsou většinou lidé bez empatie, slepí k problémům
lidí tam dole. Jsou to vyznavači individualismu. Věřím, že jim se daří
dobře. Běžní lidé ale ztratili mnoho jistot, především sociálních, a
také mnoho iluzí. Mnozí důchodci doslova živoří. Pro mladé lidi je dnes
daleko těžší založit a uživit rodinu. Proto se rodí málo dětí a
vymíráme. Máme velký dluh, který se rok od roku zvyšuje a naděje na jeho
splacení je čím dál menší. Minulý režim byl v tomhle ohledu daleko
zodpovědnější. Takže i když máme podstatně větší míru svobody, než
před listopadem 1989 – můžeme jezdit, kam chceme, říkat, co chceme, tedy
alespoň na internetu, a k tomu si kupovat denně mandarinky a banány, přesto
je tahle svoboda jen pro někoho. Ti, kdo mají peníze, jsou si rovnější a
svobodnější. Na slabé se ale kašle víc než za minulého režimu. A to je
špatně.

Pro sociálně slabé skupiny je potřeba vybudovat pořádný sociální servis,
někteří tzv. sociálně slabí na současném sociálním servisu parazitují,
je potřeba ho nastavit tak, aby sloužil skutečně potřebným a nebyl
zneužitelný lenochy a vyžírkami. Chybí zákon o sociálním bydlení. Je
potřeba všestranně podporovat mladé rodiny, jejich společný start a
porodnost, především vzdělaných lidí, kde i ženy dělají pracovní
kariéru.

Chybí mi také výchova k vlastenectví. Jen ten, kdo má rád svou zemi a lid,
kteří v ní žijí, je schopen prospěšné práce a prospěšných
rozhodnutí. V opačném případě je to jen dravec, který myslí na sebe, na
svůj osobní prospěch a je jedno, kde provozuje svoje kořistění.

Mám obavu, že v současném stavu společnosti nebudeme schopni lidsky
zvládnout robotizaci, průmyslovou revoluci 4.0, kterou s sebou přinese velmi
blízká budoucnost. Co bude s lidmi, až ztratí zaměstnání? Kam se podějí?
A kdo bude kupovat ono automaticky vyrobené, když lidé nebudou mít práci, a
tím i peníze? Stojíme před velkou změnou a mám obavu, že autoritativní
režimy ten přechod zvládnou úspěšněji než pseudodemokracie, ve které
žijeme. A je tu ještě jeden symptom, který ukazuje, že se společností a
politikou v Čechách je něco v nepořádku: stále nám chybí zákon o
referendu. Ústava nám ho slibuje od vzniku ČR, ale politici, kteří se
střídali u moci, dělali všechno pro to, aby referendum nebylo. Zatím se jim
to daří. Bohužel.

A ještě malou poznámku k tématu: Jistěže se máme lépe než před
třiceti lety. Politici, kteří nám to předhazují, se tváří, jako by to
byla jejich zásluha. Ale to je přece normální vývoj v každé společnosti,
pokud není válka. I v osmdesátých letech jsme se měli lépe než v
padesátých. Proč nám ale dotyční politici nevysvětlí, že téměř po
třiceti letech od plyšáku máme stále dvaapůlkrát nižší platy než v
Německu při téměř stejných cenách za bydlení, potraviny atd.?

Jak hodnotíte poslední politickou produkci Miloše Zemana? Srší bonmoty,
dělá si legraci z novinářů i svého zdraví... Je v kondici vyhrát
prezidentské volby? Může jej ohrozit kandidatura expremiéra a někdejšího
předsedy ODS Mirka Topolánka?

S odporem sleduji všechny útoky na prezidenta. Jestli si jejich autoři myslí,
že voliče odradí od podpory Miloše Zemana, tak bych si tipl, že to bude
přesně naopak. Mnoho médií se ukazuje jako žumpa, a to je na pováženou.
Navíc se docela zřetelně ukazuje, kdo z novinářů pracuje proti zájmům
naší země. Nejvíc o demokracii žvaní právě ti, kteří neuznávají
rozhodnutí většiny při volbě prezidenta, nechtějí vzít na vědomí ani
výsledky posledních voleb. Docela úspěšně slovo demokrat vyprazdňují.

K volbě „svěžího vánka“ Topolánka vlastně nemám moc do dodat.
Další v řadě. Jen mě zaráží ta jeho drzost po tom všem, co tady
prováděl. Myslím si, že lidi ho dobře znají a pamatují, jaké to bylo za
jeho premiérování. Volné pole pro korupci, obnažené penisy u Berlusconiho,
vulgarity všeho druhu...

Miloš Zeman jede do Ruska a s ním chce jet i rekordně velká delegace
podnikatelů. I odpůrci Putina přiznávají, že Rusku se ekonomicky daří,
navzdory sankcím. Bude kvůli této návštěvě znovu Zeman tepán ve smyslu
„škodlivé orientace naší země na Východ“ ?

No ano. Přátelé kultu Václava Havla a další zahraniční vlivové agentury
budou zase pištět. My přece musíme bezpodmínečně poslouchat v rámci EU a
NATO. Ale NATO ničí už léta mezinárodní právo a Evropská unie ničí
sebe samu sociálním inženýrstvím a odmítáním demokratických postupů.
Jakýkoliv pokus se vymanit z toho nebezpečného sevření je vítán. Jsem
rád, že máme prezidenta, který před naší ekonomikou otevírá další
obzory.

Šéf SPD Tomio Okamura nedávno vyzval ke změně statusu veřejnoprávních
České televize a Českého rozhlasu. Je pravda, že zejména ČT je
kritizována za stranění některým politikům a špinění jiných. Zemanova
kancelář si na ni stěžuje často. Kritizován je i např. výběr hostů do
pořadů Václava Moravce. Oproti tomu zastánci ČT tvrdí, že jakákoliv
podobná změna by ohrozila naši demokracii. Jak hodnotíte práci ČT a
rozhlasu vy? Je třeba přistupovat ke změnám?

Jako bývalý zaměstnanec Československé televize a vedoucí vysílání
Občanského fóra z roku 1989 jsem pozoroval s velkou nechutí, jak tahle
instituce opět zapadla do starých kolejí, ovšem s přepólovaným znaménkem.
Opět se vybírají lidé, kteří na obrazovku mohou a kteří ne, opět se
říká jen část pravdy a druhá se cenzuruje, opět se opisuje, tentokrát ne
z Moskvy, TASS a Ústředního výboru Jediné Strany, ale ze CNN, Washingtonu a
Ambasády na Tržišti, a do toho Kalousek komentuje snad i dětské pořady.
Hospodaření redakcí je neprůhledné, státní kontrolní orgány nemohou
kontrolovat, a tak bůh ví, co se tam s penězi z koncesionářských poplatků
děje. Osobně jsem byl postižen cenzurou, pravda, ještě předešlým
vedením ČT. Ale podle toho, jak mi vracejí náměty, se tam lidé a „zásady“,
kterými se řídí, moc nezměnili.

Na rozdíl od Okamury si ale myslím, že veřejnoprávní a nezávislá tahle
média mají být. Nejsou, ale mají být. Jednou z cest je volba intendanta,
který bude nezávislý na politicích a korporacích. Nejlépe všelidovým
hlasováním, podobně jako volba prezidenta. Ale i to Okamurovo zestátnění
by bylo lepší než dnešní vláda samozvanců, kteří překrucují,
zamlčují, lžou, dusí demokracii a diskusi, slouží cizím zájmům a bůh
ví, co dělají se svěřenými penězi. Aspoň od voleb k volbám by za
televizi i rozhlas byl někdo osobně zodpovědný.
