Z Respektu: Hradílkova hladovka skončila, ale boj proti zlobě, zášti a
dezinformacím neskončí

Komentátor serveru Reflex.cz Jaroslav Spurný se zamyslel nad tím, že i když
hladovkář Tomáš Hradílek svou hladovku ukončil, debata, jak porazit zlobu
a zášť, neskončila.

Hladovku Tomáše Hradílka ukončily jeho děti, které, jak uvedly, se
rozhodly převzít odpovědnost za život svého otce. V dopise zaslaném
médiím uvedly, že nemohou přihlížet jeho smrti. Hradílek držel hladovku
kvůli kandidatuře Miloše Zemana na prezidenta.

„Je to rozhodnutí pro život; je to rozhodnutí proti existenciální volbě
položit svůj život za pokus zlomit něco, co se zlomit nedá. Proti volbě
přinutit smrtí někoho změnit svou vůli. Možná bychom mohli citovat z
povídky Jeana Paula Sartra, kdy umírající hladovkář po sobě nechává
napsaný vzkaz, který lze jen obtížně přečíst, a nikdo se nedozví,
jestli napsal ‚jsem sám‘, nebo ‚jsem s vámi‘. A nikdo neumí zhodnotit
smysl jeho činu,“ zkonstatoval Spurný.

Podle jeho slov měl čin Tomáše Hradílka menší ohlas, než sám disident
čekal – aspoň ve smyslu veřejné podpory. „Nicméně jeho rozhodnutí
vzbudilo debatu, jak bojovat proti politice, která může jít proti zájmu
této země. Proti politice, která na veřejném shromáždění, na němž se
byl Tomáš Hradílek zeptat prezidenta, co na jeho rozhodnutí říká a jestli
jej ovlivní, použila moc zřejmě nezákonnou policejní sílu proti pokojné
demonstraci – a proti písni, která je ilustrací jisté vzpoury proti
někdejší okupaci Československa vojsky Varšavské smlouvy,“ sdělil
Spurný.

Závěrem dodal, že rozhodnutí dětí Tomáše Hradílka je namístě, ale
jeho hladovka určitě zanechá stopy v debatě, jak dál v době, kdy se zdá,
že nebývalé síly nabývají manipulace, dezinformace a lež. „A taky zloba
a zášť. Tak snad pominou, říká pan Patizon,“ uzavřel Spurný.
