Tomáš Zdechovský rozsekal reportáž ČT: Lži a manipulace

ROZHOVOR "Norská premiérka mi nedávno při rozhovoru přiznala, že Norsko
není schopné kontrolovat všechny úředníky Barnevernetu, kteří i podle
ní dělají chyby. A byla v reportáži ČT zmíněná premiérka? Když toto
tvrdí, také manipuluje s fakty a lže? Podle mě byla reportáž jednostranná
a nevyvážená bez toho, aby opravdu reflektovala to obrovské množství
případů násilného odebírání dětí v Norsku, které se ukázaly jako
přehmaty," uvádí v rozhovoru pro ParlamentniListy.cz europoslanec Tomáš
Zdechovský (KDU-ČSL) v reakci na nedělní pořad ČT 168, v němž byl
kritizován.

Podle pořadu České televize 168 hodin na vás napsali krajané žijící v
Norsku stížnost v souvislosti s vaší kritikou norského úřadu pro ochranu
dětí Barnevernetu předsedovi křesťansko demokratické frakce v Evropském
parlamentu. Prý používáte manipulaci a nedůvěryhodné informace. Co k tomu
můžete říci? Tak proti tomu bych se chtěl rázně ohradit, protože to
není žádná pravda. Všechny informace si ověřujeme. Sami norští
novináři mi nedávno říkali, že dostat se k datům ohledně činnosti
Barnevernetu jde velmi těžko. Například norská premiérka mi nedávno při
rozhovoru přiznala, že Norsko není schopné kontrolovat všechny úředníky
Barnevernetu, kteří i podle ní dělají chyby. A byla v reportáži ČT
zmíněná premiérka? Když toto tvrdí, také manipuluje s fakty a lže? Podle
mě byla reportáž jednostranná a nevyvážená bez toho, aby opravdu
reflektovala to obrovské množství případů násilného odebírání dětí
v Norsku, které se ukázaly jako přehmaty. O tom svědčí i nedávný
případ odebrání devítiměsíční holčičky. A k tomu dopisu. Ten je
zábavný, protože kritika norského sociálního systému Barnevernet je v
Evropském parlamentu slyšet již nejméně šest let, tedy dávno předtím,
než jsem se stal poslancem. Tento týden se budou přešlapy Barnevernetu znovu
projednávat v Evropském parlamentu a rád bych zdůraznil, že jsem to osobně
na program nenavrhnul. Tak doufám, že si dotyční Češi budou stěžovat i
na další „manipulativní“ europoslance. Jsem připraven jim poskytnout
příslušná jména.

V uvedeném pořadu vyvracejí údajné mýty o Barnevernetu, které se u nás
objevují. Není podle nich pravda, že: "s dítětem nesmíte ulehnout do
postele, sladkosti jsou jen v sobotu, v přítomnosti dětí nesmíte pít
alkohol, jednou udeříte dítě a odeberou vám ho, odeberou vám ho i na
dovolené". Je to podle vás skutečně tak, nebo máte jiné informace? Tomu
jsem se upřímně zasmál. Všechny tyto údajné „mýty“ se často
objevují ve zprávách Barnevernetu při jednání před komisí a soudem, kdy
bývají používány jako podpůrné argumenty proti biologickým rodičům.
Paradoxně ani Česká televize tyto mýty nevyvrátila, ale spíše potvrdila.
České maminky vlastně v reportáži říkají, jak je to skvělé, že děti
nemají sladkosti každý den. Celá reportáž vyzněla jako taková jedna
velká reklama na Barnevernet, který všem pouze „pomáhá“ a je naprosto
úžasný. Není. A lidé nejsou hloupí, aby tomu věřili. Napsal jste před
nedávnem, že "Barnevernet dokáže být jako chobotnice a dostat dítě z
jejích chapadel pak vždy stojí nadlidské úsilí". Proč si to myslíte?
Protože jsem viděl už příliš mnoho na to, aby mi to někdo vyvrátil.
Krásně se to ukazuje na případu odebrání devítiměsíční holčičky
česko-norského páru, kterému jsem se opakovaně věnoval. Dceru norského
otce a české matky se podařilo dostat zpět obrovskou prací rodičů,
právníků i velkou zásluhou lékařů. Zdravotnický personál pak stál
během celého řízení jednoznačně na straně rodiny, ale představte si,
že by tomu tak nebylo a jednotliví aktéři – doktoři, sestry a pak
psycholog - by vypovídali proti rodičům? Myslíte si, že by dostali zpátky
svou holčičku? Podle mě ne. A právě tyto případy, kdy přes chyby
Barnevernetu došlo k odebrání dětí, mi připomínají „chobotnici“. A
vůbec nechápu tu hroší kůži některých „krajanek“, které s tímto
nepochopitelným jednáním norské sociálky souhlasí. Prezident Zeman
připravil návrh smlouvy s Norskem o vydávání dětí. Asi ještě nejsou
známy detaily, nicméně obecně je to správný krok? Osobně jsem
přesvědčen, že je to krok správným směrem. Pevně věřím, že se mu
podaří s panem Zaorálkem dosáhnout nějakého přijatelného řešení. Na
Svobodném fóru jsem nalezl text Moniky Le Fay, která v něm píše o kauze
Michalákovi: "Děti Evy Michalákové nebyly odebrány bezdůvodně. Ale poté,
co rodinu dlouhodobě sledovali sociální pracovníci, a přestože úřady
měly zájem zachovat rodinu, rozhodly se nakonec jinak....Rozhodujícím bylo
svědectví jednoho ze synů, který se svěřil učitelce, že ho v noci
tatínek budí, dělá s ním věci, které jsou mu nepříjemné a že i
maminka dělá věci, které se mu nelíbí. Velmi podrobně popsal sexuální
praktiky, penis svého otce a další věci, o kterých se nikde nepíše...Bylo
zjištěno, že v rodině dochází k brutálnímu násilí, které otec s
diagnózou paranoidní schizofrenie páchá na své ženě i dětech. Děti
chodily do školky nemocné a s horečkou, nekomunikovaly, zaostávaly, jevily
známky psychického a fyzického strádání. Poté co se ukázalo, že syn má
kromě nočních můr také poškozený konečník a krev ve stolici, začaly
úřady jednat velmi rychle. Díky tomu se děti velmi rychle dostaly k
pěstounům." To jsou dost závažné informace. Znal jste je? Pokud jsou
pravdivé, nemění to váš postoj k odebrání dětí rodičům v tomto
konkrétním případě? Osobně nerad komentuji lži a nesmysly. Před rokem
jsme hovořili s kolegy v Norsku s policisty, kteří případ vyšetřovali. Ti
jednoznačně odmítli obvinění s tím, že pokud by to byla pravda, jsou oba
rodiče ve vězení. Myslím, že ve světle této informace si asi dokážete
udělat obrázek o morální integritě dotyčné dámy.
