Kdo nakukal Bradymu, že bude vyznamenán? Po stopách této kauzy jde Jan
Schneider

Nad událostmi, které se u nás odehrály v době kolem státního svátku 28.
října, se na serveru Česká pozice zamýšlí analytik Jan Schneider.

Upozornil, že v uvedené době bylo u nás mnoho zamlčeno a dezinterpretováno,
mnoho bylo i lživého.

Podle Schneidera vše začalo návštěvou dalajlámy. Ministr kultury Daniel
Herman (KDU-ČSL) dalajlámu přijal, v rozporu s úmluvou, oficiálně.
Zdůvodnil to svým svědomím. Nabořil tím zahraniční politiku vlády,
aniž by na chvilku zapřemýšlel nad svou demisí, je-li jeho svědomí v
rozporu s jejím zahraničněpolitickým směřováním. Tím podle Schneidera
poškodil zájmy republiky definované v souladu s ústavním pořádkem.

Ministr kultury Herman navíc nařkl prezidenta republiky, že neudělil
vyznamenání jeho kanadskému příbuznému, za něhož se z titulu své
ústavní funkce přimluvil. Mělo to být údajně z pomsty za to, jak hodil
vidle do zahraniční politiky republiky.

Schneider dále píše, že ministr kultury své tvrzení nejen nedoložil, ale
postupně se všechna jeho tvrzení prokazují nepravdivými. Jeho příbuzný
totiž nebyl z žádného seznamu vyškrtnut, jen nebyl vybrán.

Otázkou prý je, kdo kanadskému občanovi nakukal, že bylo rozhodnuto o jeho
vyznamenání, když kanadská strana nebyla požádána o souhlas s
vyznamenáním svého občana, a on sám také o ničem takovém nebyl písemně
vyrozuměn. Navíc je pozoruhodné, že onen kanadský příbuzný již byl
dvakrát předtím na státní vyznamenání navržen, aniž by byl vyznamenán.

Interpretace všech těchto skutečností vede k závěru, že byla provedena
akce proti nejvyššímu ústavnímu činiteli za využití technik, které
nelze hodnotit jako tvrdé, ale demokratické. „Mnoho bylo zamlčeno, mnoho
bylo dezinterpretováno, mnoho bylo i lživého. Souhrn takových praktik se
nazývá propagandou. Naštěstí na Ministerstvu vnitra vzniká odbor na boj s
ní. Bude mít tedy plné ruce práce, byť jej různí politruci zkusili
nasměrovat pouze proti domnělé ruské propagandě,“ píše Schneider.

Upozorňuje, že jakýmkoliv zúžením působnosti tohoto odboru by se ministr
vnitra Milan Chovanec (ČSSD) dopustil oslabení obrany republiky, protože by
nechal určitý segment nechráněný, a to vysloveně z politických důvodů.
„To už by bylo nejen možné, ale přímo nutné hodnotit jako sabotáž.
Nyní se ukáže jeho kompetence, bude-li chránit naši demokracii před
nedemokratickými postupy,“ dodal Schneider.
