Zrada voličů? Ne. Jan Hamáček pro PL o politice ČSSD, Zemanovi a Trumpovi

ROZHOVOR Sociální demokracie nemůže opustit své tradiční voliče, to by
byla zrada. ParlamentnímListům.cz to řekl předseda Poslanecké sněmovny Jan
Hamáček z ČSSD. Současná kritika prezidenta Zemana může podle něho být
motivovaná začátkem prezidentské volební kampaně některých uchazečů.
Hamáčka jsme se ptali i na to, co očekává od nového prezidenta USA Donalda
Trumpa nebo zda by se mu jeho exmanželka Ivana zamlouvala coby velvyslankyně v
Praze.

Pane předsedo, podívejme se ještě na dozvuky krajských a senátních voleb,
ve kterých ČSSD výrazně propadla. Debata o tom se vede neustále, i s
ohledem na blížící se jarní volební sjezd sociální demokracie.
Nejdříve tedy otázka. Kdo za ty špatné výsledky může? Někteří to
svádějí na jednotlivé kraje, druzí zase na centrální ČSSD a její
výsledky a prezentaci na vládní úrovni.

Volby do krajských zastupitelstev pro sociální demokracii nebyly úspěšné
a nemůžeme se tvářit, že se nic nestalo. Ptáme-li se po příčinách, je
to v současné době předmětem analýz, které provádíme, a jako vždy to
podle mě bude kombinace několika faktorů. Zcela jistě měl vliv odraz
centrální politiky, nemůžeme říkat, že to rozhodování občanů
neovlivnilo; a pak samozřejmě kraj po kraji. Tam lze vystopovat míru vůle
nebo touhy občanů v daných krajích po změně. Kde byla touha po změně
nižší, ČSSD uspěla, což je případ jižních Čech a Vysočiny, a tam,
kde vůle po změně byla vyšší, výsledky sociální demokracie byly horší
a uspělo tam hnutí ANO, kterému se podařilo vzít na sebe roli změny.

Přestože sociální demokracie vyhrála pouze ve dvou krajích, nakonec se
dostala do vedení mnohem více krajských úřadů, a to často za cenu
obejití vítězného ANO. První vicepremiér Andrej Babiš to kritizoval jako
podraz a dost podobně to komentoval i prezident Zeman. Jak to vidíte?

Jde o výsledek povolebních vyjednávání, do kterých každý subjekt
vstupuje s počtem obdržených mandátů, a je to o programových průnicích.
Nenazval bych to podrazem, to je od Andreje Babiše přehnaná a možná
emotivní reakce v dané sitauci. Konec konců, když vidíme, jak hnutí ANO
vyjednávalo v Ústeckém kraji, tam si nebralo servítky a výsledkem jisté
neobratnosti a možná i přehnaných požadavků při vyjednávání je koalice
bez vítězného ANO. Takže ano, jsou kraje, kde hnutí ANO zvítězilo, a
nevládne. Nicméně sociální demokracie také svého času vyhrála
parlamentní volby, a nebyla vládní stranou, s tím máme jisté zkušenosti.

Předseda sociálních demokratů Bohuslav Sobotka před časem napsal
straníkům dopis, ve kterém jim oznamoval dnes již známé změny ve vládě.
Šlo o správné rozhodnutí? A konkrétně, konec ministrů Němečka a
Dienstbiera a jejich nahrazení ministry Ludvíkem a Chvojkou.

V jedné z předchozích odpovědí jsem říkal, že se sociální demokracie
nemůže tvářit, že se nic nestalo, tedy z logiky věci bylo nutné
přistoupit i k reakci na vládní úrovni. Za konkrétní kroky je odpovědný
pan předseda vlády a on se rozhodl k těmto dvěma konkrétním změnám.
Vedli jsme o této věci diskusi a konzultace ve vedení strany. Nicméně je
právem každého předsedy finální rozhodnutí učinit samostatně. Myslím,
že jak pan kolega Ludvík, tak pan kolega Chvojka budou adekvátními
náhradami za dva odvolané ministry.

Ve zmiňovaném dopise zazněla i ostrá slova na adresu Andreje Babiše a
hnutí ANO, že vykrádá úspěchy ČSSD ve vládě, přivlastňuje si je atd.
Vnímáte to stejně? Nebylo to příliš ostré?

Pravdou je, že Andrej Babiš velmi umně vydává úspěchy vlády za úspěchy
buď své vlastní, nebo úspěchy hnutí ANO, což vlastně jedno jest. V tom
má pan předseda Sobotka pravdu. Nejmarkantnějším důkazem bylo navýšení
důchodů. Podařilo se prosadit náš sociálně demokratický návrh, se
kterým přišla paní ministryně Marksová. Pan ministr Babiš se mu
vehementně bránil, dokonce se o tom vedla debata i v médiích. On poté
názor změnil, souhlasil s navýšením tak, jak ho navrhovala ČSSD, nicméně
pak to vypadalo tak, že na Ministerstvu financí otevřel nějaké dveře a z
nich vypadlo tři a půl miliardy; a sám říkal, že našel peníze pro
důchodce. Toto je klasický případ, jak pan ministr komunikuje, a určitě
bychom našli celou řadu dalších takto konkrétních příkladů.

Z druhé strany váš stranický kolega a jihočeský hejtman Jiří Zimola
prohlásil, že nemá smysl nadávat na to, že náš soupeř je lepší. Prý
je to podobné, jako kdyby prohrál ve fotbale s Barcelonou a svaloval za to
vinu na lepší formu soupeře místo toho, aby sám na sobě více pracoval…

Od Jiřího Zimoly bych hlavně uvítal nějaký konstruktivní návrh, jak
kupředu. Zaznamenal jsem pochopitelně jeho výroky kritické vůči vedení
sociální demokracie a má na ně právo. Je to ovšem takové polovičaté.
Může kritizovat, ale je-li odpovědným politikem, který to s ČSSD myslí
vážně, očekával bych i návrhy konkrétních řešení. To samé platí i o
jeho výzvách vůči předsedovi Sobotkovi, aby došlo k rozdělení funkce
předsedy strany a premiéra. Pokud někdo něco takového navrhuje, měl by
přijít s alternativou, pokud to tedy nechce vykonávat sám. Názory Jiřího
Zimoly vnímám, zatím jsem v nich ale nenašel žádný konkrétní návrh
řešení, jak posunout sociální demokracii dopředu.

Už jsme se dotkli jarního sjezdu sociální demokracie, kde se bude volit
vedení strany. Padá celá řada návrhů. Jedni říkají, že by mělo
stávající vedení, minimálně v případě předsedy, pokračovat, a druzí
míní, že je nutné před volbami šéfa strany vyměnit, pokud chce soc. dem.
porazit hnutí ANO. Jak se vy na celou dosud probíhající debatu kolem toho
díváte?

Tohle je do jisté míry symptomatické jak pro ČSSD, tak pro celou českou
politiku, že se začínáme utápět v personáliích, a nebavíme se o
podstatě. Diskuse není věcná. A jestli od nás občané něco čekají, jsou
to konkrétní návrhy na posledních deset měsíců, které této vládě
zbývají a které občany České republiky jasně přesvědčí, že
sociální demokracie vnímá jejich obavy, vnímá jejich potřeby a je
připravená jim nabídnout takové řešení, které bude na splnění jejich
potřeb a odstranění jejich obav nejlepší. Na tohle bychom se měli
soustředit a dát dohromady pár prioritních témat.

Jsme sociální demokraté a ty oblasti vidím v oblasti sociálních věcí, v
oblasti zdravotnictví, bezpečnosti a školství. Tam je potřeba jasně
vytyčit priority, které zasáhnou co největší skupinu občanů, potažmo
voličů, protože jsme se v poslední době trošku utápěli v drobnostech.
Řešili jsme problémy, jakkoli důležité, které zajímaly spíše úzkou
skupinu obyvatelstva; a většinový volič měl pocit, že tu ČSSD je pro
pouze pro úzké zájmové skupinky, a ne pro ně. Sociální demokracie tady
vždycky byla, je a bude pro lidi, kteří pracují. Ať jako zaměstnanci, nebo
jako soukromí podnikatelé. Pro ty bychom tu měli být, jim vytvářet
adekvátní podmínky. A samozřejmě musíme nabízet i solidní sociální
síť, pokud by oni z nějakého důvodu ve svém působení neuspěli.
Zapomínat nesmíme na seniory, kteří svůj produktivní věk strávili prací
pro společnost a své stáří by měli strávit v adektávních podmínkách.
Proto chceme valorizovat důchody. Stejně tak bychom se měli zaměřit na
mladé rodiny, protože ty řeší první problémy s bydlením, s exekucemi, s
odměňováním v práci, což je důvod, proč tlačíme na zvyšování
minimální mzdy. Toto jsou oblasti, kde vidím prostor pro ČSSD na posledních
deset měsíců vlády. Republice se daří a my musíme zajistit, aby se
dařilo i našim občanům a aby z růstu české ekonomiky něco měli.

Počkejte, všechno, co jste teď vyjmenoval, to jsou tradiční sociálně
demokratické programové body. Takže tomu rozumím správně, že se vám
příliš nelíbilo, když premiér a někteří další lidé po prohraných
volbách plánovali, že ČSSD musí napříště oslovovat městské
liberální voliče a více se zaměřit na témata zelených a pirátů?

Sociální demokracie nemůže opustit své tradiční voliče. To by byla zrada
na lidech, kteří nám dlouhodobě dávají svoji důvěru. My nemůžeme
činit kroky, které by tyto naše tradiční příznivce znejisťovaly.
Můžeme pochopitelně najít témata, která budou atraktivní i pro voliče
jiné, ale nesmí se to vzájemně vylučovat. Muselo by jít o témata, která
nás nepřipraví o ty, co nám dlouhodobě věřili. To by byla chyba. Lze se
bavit o věcech, jako je elektronizace státní správy, to nikomu neuškodí a
všem prospěje. Nebo i elektronické volby, digitalice atd. Jde o témata
zajímavá i pro voliče mimo náš tradiční segment, ale současně
neznejistí náš tradiční elektorát.

Výměna názorů se vede stále i k tomu, jaký vztah by sociální demokracie
měla mít vztah s prezidentem Milošem Zemanem. Po volbách zazněla celá
plejáda variant. Nejdřív, že byste se měli s prezidentem usmířit, což
později odmítl premiér... Jaký vztah by podle vás měla ČSSD s Milošem
Zemanem mít?

Platí, že pokud chceme něco budovat, musí být zájem na obou stranách,
což se týká i případné druhé kandidatury pana prezidenta a pozice
sociální demokracie. Tuto diskusi pokládám za předčasnou a do jisté míry
i nadbytečnou, protože nemám pocit, že by mezi ČSSD a Milošem Zemanem byly
nějaké zásadní rozpory.

Podařilo se podle mě nastavit pravidelnou komunikaci s prezidentem republiky
minimálně v oblasti zahraniční politiky, tam probíhají pravidelné
schůzky, které jsou určitě ku prospěchu věci; a co se týká dalšího
vývoje, opravdu bych počkal na to, jak se Miloš Zeman postaví ke své
budoucí kandidatuře, a do té doby bych stál o velmi praktickou komunikaci.
Ta se už ale vede teď a já nevidím nějaké zásadní problémy. Pokud
bychom se bavili o tom, co bude po případném oznámení jeho druhé
kandidatury, musíme se ptát, zda Miloš Zeman o podporu sociální demokracie
vůbec stojí a jaké by byly podmínky případné spolupráce či podpory. To
už je na diskusi, kterou jsme připraveni vést.

Kolem prezidenta Zemana bylo poslední týdny dost živo. Tedy ani ne tak tím,
co by prezident dělal, ale spíše v okruhu jeho odpůrců. Na Staroměstském
náměstí se 28. října konala demonstrace, kde převažovaly antizemanovské
transparenty, 17. listopadu bylo jeho jméno skloňováno na několika akcích,
Tomáš Halík například říkal, že Zeman už z morálního a
bezpečnostního hlediska prezidentem být nemůže, a mnoho dalšího. Jak jste
toto dění vnímal?

Miloš Zeman je demokraticky zvolený prezident České republiky, takže je to
prezident nás všech a je potřeba ho respektovat. Neznamená to, že ho není
možné kritizovat. Já sám jsem s ním měl několik velmi otevřených
diskusí, které ale nijak nenarušily náš vztah, který pokládám za velmi
otevřený, a vždy se těším na možnost s ním podiskutovat.

Můžeme si klást otázku, do jaké míry je kritika, která nyní zaznívá,
motivována politickými ambicemi některých potencionálních kandidátů,
kteří asi vycítili možnost buď zahájit volební kampaň, nebo se na
těchto tématech profilovat. Stál bych o to, abychom se nenechali unášet
nějakými vlnami. Miloš Zeman je demokraticky zvolený prezident, my jsme
demokraticky zvoleni do svých funkcí a naším úkolem je spolupracovat ve
prospěch České republiky. Mám pocit, že na nejvyšší úrovni ústavních
činitelů se to daří.

Podívejme se nyní do zahraničí. Zásadní údálostí poslední doby je
nepochybně vítězství Donalda Trumpa v amerických prezidentských volbách.
Vy jste ho během kampaně kritizoval s tím, že by byl coby prezident USA
hrozbou pro svět…

Ano, vyjádřil jsem jisté obavy ve chvíli, kdy Donald Trump pronesl několik
naprosto zásadních výroků. V jisté době hovořil o tom, že by Japonsko a
Jižní Korea měly dostat jaderné zbraně, a naznačoval, že by Spojené
státy stáhly své záruky vůči těmto zemím. Hovořil o tom, že by měla
být nějaká nová role pro USA v rámci Severoatlantické aliance, padala
slova o ochotě či neochotě naplnit článek pět, když to zjednoduším.
Takže má slova byla reakcí na tyto výroky. Jsem rád, že Donald Trump po
zvolení všechny tyto tvrdé výroky začal zmírňovat. Pokud bude takový
trend pokračovat, padají i moje obavy, které jsem tehdy vyjádřil.

Velmi pečlivě sleduji situaci ve Spojených státech a přípravu nového
týmu zvoleného prezidenta Trumpa. Nezbývá nám než čekat. Nicméně se
naplňuje to, o čem hovořili všichni republikáni, se kterými jsem mluvil
před volbami, že v případě Trumpova zvolení ostré a kontroverzní výroky,
které padaly, projdou určitou korekcí. To je dobrá zpráva pro celý svět.

Trumpovy výroky ohledně NATO byly extrémně vykládány tak, že chce nechat
Evropu na pospas Rusku. Nešlo tam ale především o to, že by USA přestaly
hradit většinu nákladů a že to byla výzva, aby ostatní členové NATO
plnili své závazky?

Tohle byl jeden z kontroverzních výroků. Sledoval jsem prezidentskou debatu,
na které zmíněná slova padla. Donald Trump si tam stěžoval na to, že
spojenci Spojeným státům neplatí. Podle mě šlo o jisté nepochopení
fungování Aliance, protože v rámci Alince se neplatí někomu za něco.
Členské státy pouze vydávají peníze svých daňových poplatníků na
obranné rozpočty. My rozhodně neočekáváme, že by nám Spojené státy
vystavily nějakou fakturu. Pozitivní je, že tyto výroky Donalda Trumpa
trošku zaklepaly Evropou a jejím myšlením ve směru k obraně, a diskuse o
navyšování výdajů směrem ke dvěma procentům HDP je určitě diskuse
správným směrem. V České republice jsme jako vládní koalice ještě před
americkou prezidentskou kampaní sami přišli s tím, že budeme postupně
navyšovat obranný rozpočet, tzn. cíl je 1,4 procenta HDP a pokud se ukáže,
že je potřeba navyšovat dál, jsme připraveni o tom diskutovat. Ukazuje se
nicméně, že je na straně Ministerstva obrany ty peníze smysluplně utratit,
tedy promítnout je do nákupu nové techniky a zvýšení bojeschopnosti naší
armády.

Spekuluje se, jak bude Trump přistupovat k Rusku a Putinovi. Názory expertů
se spíš přiklání k tomu, že bude o poznání smířlivější než Obamova
administrativa. Bylo by prospěšné, pokud by došlo ke zmírnění ostrých
hran ve vztahu k Ruské federaci nebo se začalo uvažovat i o zrušení sankcí?

Jestli něco charakterizuje nastupující administrativu, je to nejistota. Znovu
se odkážu na své návštěvy v USA. Ani konzervativní think tanky včetně
Heritage Foundation nám nebyly schopny říci, co budou zahraničně politické
priority případné Trumpovy administrativy. Je to dokonce i vidět na tom, že
stále není úplně jasné, kdo budou ti lidé v čele klíčových
ministerstev. Takže jde o věštění z křišťálové koule. Na jednu stranu
slyšíme, že bude snaha o dohodu s Ruskem, na druhou stranu jsem zaznamenal
prominentního člena Trumpova týmu Rudyho Giulianiho, který říkal, že USA
pošlou do východní Evropy 500 tisíc vojáků a budou vyjednávat s Ruskem z
pozice síly, jako to dělal Reagan. Takže z nastupující administrativy jsou
slyšet oba extrémy a jako vždy bude realita asi někde usprostřed.

Samozřejmě bych uvítal, kdyby došlo k nějaké deeskalaci napětí. Myslím
si, že vhodným polem, kde by to velmoci mohly zkusit, je Blízký východ. Tam
je evidentní, že zájmy jak Ruska, tak USA se dají konkretizovat do porážky
tzv. Islámského státu. Rusko a Spojené státy mají sice různé názory na
to, jak to udělat, a mají různé a odlišné spojence, cíl je ale podle mě
jasný. Kdyby se v této oblasti našla spolupráce a podařilo se vybudovat
ovzduší důvěry, určitě by to atmosféře na světové scéně prospělo.
Otázkou samozřejmě je, zda by případnou důvěru byly USA a Rusko schopny
převést i na další problematické body, zejména na východní Ukrajinu.

Pokud jde o vzájemné česko-americké vztahy, lze očekávat výraznější
vývoj s nástupem Trumpovy administrativy?

Spojené státy patří k našim klíčovým spojencům a spolupráce je už
teď velmi intenzivní, běží strategický dialog, spolupracujeme v
ekonomické oblasti, proudí sem americké investice, spolupracujeme v obranné
oblasti, kdy naši vojáci slouží společně s americkými v různých misích.
Teď jsem navštívil naše vojáky na Sinaji v rámci monitorovací mise a
mluvil jsem s náčelníkem štábu plk. Normanem, který měl k našim
vojákům jenom slova chvály, což mimochodem platí o všech destinacích, kde
naši vojáci slouží. Naši američtí spojenci si naše vojáky velmi
chválí. Tady se ještě vyšší úroveň spolupráce bude hledat jen
obtížně. Prostor je samozřejmě v osobní rovině. Je pravda, že český
prezident dlouho nebyl na návštěvě v Bílém domě, takže tímto směrem
může vývoj být nasměrován. Jak jsem už ale řekl, USA pokládám za
našeho klíčového spojence a kvalitu česko-amerických vztahů za
vynikající.

A jak se vám zamlouvá návrh Ivany Trumpové, aby se stala americkou
velvyslankyní v Praze?

Zastávám názor, že vysocí ústavní činitelé by neměli komentovat proces
výběru velvyslance suverénního státu. Je to plně v kompetenci amerického
ministerstva zahraničí a poté amerického Senátu, kde musí kandidát na
velvyslance projít konfirmačním procesem. Jde o americké rozhodnutí a toho,
koho Spojené státy vyberou, v Praze rádi uvítáme. Nerad bych ale komentoval
jednotlivé osoby, protože mi to nepřísluší.
