Tak to tu ještě nebylo. Europoslanci Telička a Svoboda se pustili do EU

REPORTÁŽ Odchod Velké Británie z EU bude pro ni samotnou i pro evropské
společenství velmi složitou záležitostí, která poškodí obě strany. „Určitě
se sníží geopolitický význam Evropské unie, kde bude chybět jak vojenský,
tak ekonomický potenciál Velké Británie. Tyto záležitosti by měly být
jistě ošetřeny vzájemnými dohodami. Zatím je to i pro nás velkou
neznámou, jak to vůbec dopadne. Ví se jen, že Britové mají zájem zůstat
v zóně volného obchodu,“ uvedl na besedě se studenty Právnické fakulty
Univerzity Palackého v Olomouci europoslanec Pavel Telička (ANO), kam přijel
diskutovat o aktuálních problémech Evropské unie i se svým kolegou z
Bruselu Pavlem Svobodou (KDU-ČSL).

Prvním tématem, k němuž se oba evropští politici vyjádřili, byly
uprchlické kvóty. „Při řešení této záležitosti nedokázaly členské
státy EU včetně České republiky najít potřebnou shodu a dá se říct,
že určitě aspekty politiky EU zásadně selhaly. Já jsem byl hned od
začátku proti kvótám, a to také z toho důvodu, že migrační vlna se
vymkla jakékoliv regulaci, a ta čísla migrantů, která jsme dostávali na
stůl, nebyla vůbec aktuální a nemělo tedy smyslu se o nich bavit. Byl jsem
i toho názoru, že jednotlivě země se budou na konkrétních počtech
přidělovaných imigrantů jen těžko domlouvat, pokud se tento problém
nejprve nevyřeší ve své základní rovině, a spíše to vnese do
vzájemných vztahů neshody,“ konstatoval Pavel Telička, který pak k
současné situaci ještě doplnil: „Nyní funguje jen částečný soubor
opatření, jak si s krizí poradit. Podařilo se omezit migraci na tzv.
balkánské cestě díky dohodě s Tureckem, ale selhává návratová politika
a práce v hotspotech bývá příliš zdlouhavá. Řada dalších opatření
nebyla také ještě uvedena do praxe. V tomto ohledu neplní dobře svoji roli
některé řídicí modely EU, zvláště Evropská rada, která by měla
stanovit základní pilíře činnosti, jak masovou migraci zvládnout. Dále se
bude muset jednat o míře solidarity mezi členskými státy, aby tíha
migrační vlny nezůstala jen na některých z nich.“

Pavel Svoboda, na rozdíl od svého kolegy, nebyl ohledně uprchlických kvót
vůči Bruselu až tak kritický. Podle jeho názoru vhodnému řešení krize
bránila jednak legislativní pravidla – Ženevská úmluva, ve které není
stanoveno, jak se chovat k migrantům, kteří po odchodu do první bezpečné
země ještě pak cestují i do dalších států. Není tedy po právní
stránce zcela zřejmé, jestli se už jedná o ekonomické běžence. Dále pak
poukázal na fakt, že problém migrace se 20 let podceňoval a nebyla vůle
více pomoci nárazníkovým státům, jako jsou Řecko nebo Itálie, což prý
sebekriticky přiznala i kancléřka Merkelová. S Pavlem Teličkou se ale shodl
na tom, že těmto přímořským zemím EU se bude muset v budoucnu nějakým
účinným způsobem pomoci.

Brexit bude velký problém pro všechny

Odchod Velké Británie z EU bude, podle europoslanců Teličky a Svobody, velmi
nesnadnou záležitostí a zatím ani nikdo pořádně neví, jak bude vlastně
probíhat. Bude nutné předělat unijní rozpočet, do kterého Britové velmi
štědře přispívali, a také se bude muset vyřešit, zda budou dále
splácet i dluh EU, který má činit okolo 80 miliard eur a na němž se jako
bývalý člen Unie podíleli. „Odchod Británie bude mít celou řadu
negativních dopadů, protože byla vždy členem, který spolehlivě dodržoval
svoje závazky. Určitě se sníží geopolitický význam Evropské unie, kde
bude chybět jak vojenský, tak ekonomický potenciál Velké Británie.
Například, pokud budeme chtít řešit migraci z Libye, zřízením hotspotů
či uprchlických táborů na jejím území, budou nám scházet její letecké
i námořní síly. Tyto záležitosti by měly být jistě ošetřeny
vzájemně výhodnými dohodami. Zatím je to i pro nás velkou neznámou, jak
to vůbec dopadne. Ví se jen, že Britové mají zájem zůstat v zóně
volného obchodu. Proto jsou i nějaké iniciativy české vlády, která chce
bojovat za volný pohyb osob po celé Evropě, zatím předčasné. Nevíme,
jestli by Britové s takovým opatřením souhlasili a individuální jednání
jednotlivých členů EU s ní se zatím vést nesmějí,“ informoval
zkušený politik Telička.

Stejně se tak oba europoslanci shodli v názoru na vstupu ČR do eurozóny,
tedy na přijetí eura, což by ale mělo být podle nich až „hudbou“
vzdálenější budoucnosti, pokud to ještě zůstane pro Česko výhodné.
Jednalo by se však prý, podle slov Pavla Svobody, spíše o politické
rozhodnutí, jelikož řada českých podnikatelů už s firmami z EU řadu let
čile obchoduje.

V EU chybějí osobnosti typu Kohla či Mitterranda

Evropské unii v současné době chybějí odvážní a schopní politikové,
kteří by ji posunuli dál vhodnými reformami. To si myslí nejen čeští
europoslanci, ale i vysokoškolští pedagogové z Univerzity Palackého v
Olomouci, kteří tyto své závěry konzultovali i se svými kolegy ve
francouzském Štrasburku. „Postrádáme politiky typu Helmuta Kohla nebo
Francoise Mitterranda. Dnešní evropští lídři nemají odvahu rekonstruovat
svoje špatně fungující domácí ekonomiky. Problémem je i protekcionismus a
neochota sáhnout do starších smluv a dohod EU, jelikož existují
oprávněné obavy, že by tyto změny národní parlamenty neschválily.
Odhlasovat v Bruselu jakýkoliv dokument je dost problematické, což jsme mohli
vidět i při jednáních o obchodní dohodě CETA mezi EU a Kanadou, kterou
nejprve zablokoval národní valonský parlament v Belgii. U podobných
záležitostí by to mělo fungovat právě naopak. Nejprve by to měly
schválit orgány EU a teprve potom národní parlamenty,“ prohlásil Pavel
Telička.

Toho pak ještě doplnil Pavel Svoboda, že Evropské unii chybějí smysluplné
vize, a že je vlastně zároveň ekonomickým gigantem i politickým
trpaslíkem, protože se nemůže shodnout na řadě stěžejních
záležitostí. Jednoznačně by také podpořil dohody o tom, aby o smlouvách
kontinentálního charakteru rozhodovaly v prvé řadě orgány EU.

Turecko neplní dohody, nemůže být členem EU

V závěrečné krátké diskusi pak padla otázka z publika, jak to bude
vlastně se zamýšleným vstupem Turecka do Evropské unie. „I když
přístupové rozhovory byly započaty s Tureckem už v roce 2004, nyní je
spíše svoji politikou na opačné cestě než do Bruselu. Velká část
tamních politických elit si to uvědomuje, ale nechce s tím nic dělat.
Možný vstup Turecka do EU dnes představuje určitě dlouholetý proces,“
upřesnil europoslanec Telička.

Ještě tvrdší postoj vůči tomuto euroasijskému partnerovi EU vyjádřil
Pavel Svododa. „My v KDU-ČSL zastáváme už více než 20 let názor, aby
Turecko bylo sice privilegovaným společníkem EU, ale nikoliv jejím členem.
A to i z toho důvodu, že léta neplní podmínky dohod, které uzavřelo na
mezinárodní úrovni. Je sice členem Celní unie, ale do svých přístavů
nepouští kyperské lodě. Také si myslím, že by tento návrh neprošel při
schvalování v řadě národních parlamentů,“ uzavřel univerzitní besedu
přední politik křesťanských demokratů.
