EXKLUZIVNĚ Ruský velvyslanec v ČR: Proč české orgány pustily k Nikulinovi
agenty FBI, aby ho zpracovávali? Chtějí ho psychicky zlomit

„Nám není jasné, proč byli agenti FBI připuštěni k ruskému občanovi,
proč jim bylo dovoleno ho ‚zpracovávat‘. Vždyť nešlo o nic jiného než
o pokus zastrašit Jevgenije Nikulina, zlomit ho psychicky, přinutit ho
přijmout jakákoli obvinění,“ říká o kauze ruského hackera, drženého
v české vazbě, ruský velvyslanec v Praze Alexandr Zmejevskij. PL zároveň
oslovily dotčené instituce o reakci. Celý rozhovor s velvyslancem přinesou
PL v pátek v poledne.

Kauza ruského hackera Jevgenije Nikulina, který byl předloni v říjnu den po
svém příjezdu do Česka zadržen a od té doby je v pankrácké vazební
věznici, plní v posledních týdnech stránky novin. O Nikulinovo vydání
žádá jak jeho rodné Rusko, tak Spojené státy, které ho viní z útoků na
některé internetové sítě a hrozí mu tam až 53 let vězení.

Konečný verdikt o tom, kam bude Nikulin vydán, bude v rukou ministra
spravedlnosti. Robert Pelikán ovšem zatím o vydání nesmí rozhodnout. Musí
počkat, až Ústavní soud projedná Nikulinovu stížnost proti rozhodnutí
soudů o přípustnosti vydání do USA.

Co všechno se kolem Jevgenije Nikulina děje? Česká republika byla evidentně
zatažena do vysoké hry velmocí.

ParlamentníListy.cz přináší exkluzivní vyjádření ruského velvyslance v
České republice Alexandra Vladimiroviče Zmejevského. Ten se podivuje nad
tím, že české orgány umožnily agentům americké FBI, aby Nikulina „zpracovávali“.
Prý se ho snaží psychicky zlomit.

Ruský velvyslanec zpochybňuje tvrzení, že v roli jakéhosi kritéria, podle
něhož se bude rozhodovat, vystupuje vytrvalost stran usilujících o vydání
obviněného. „Takový přístup taktéž vyvolává naše hluboké
znepokojení. Je všeobecně známo, že tajné služby USA s přímou podporou
české strany vyvíjely nepřípustný tlak na Jevgenije Nikulina s cílem
získat od něho jakási přiznání,“ obvinil USA i české orgány ruský
velvyslanec v rozhovoru pro ParlamentníListy.cz.

„Nám není jasné, proč byli agenti FBI připuštěni k ruskému občanovi,
proč jim bylo dovoleno ho ‚zpracovávat‘. Vždyť nešlo o nic jiného než
o pokus zastrašit Jevgenije Nikulina, zlomit ho psychicky, přinutit ho
přijmout jakákoli obvinění, která by mohla být proti němu vznesena v USA.
Jedná-li se o takovou vytrvalost, pak je to pro nás nepřijatelné; s takovým
přístupem, který je mimo jakýkoli základní právní rámec, souhlasit
nemůžeme. Podobné vměšování se do vnitřních záležitostí České
republiky ze strany Spojených států amerických vyvolává rozpaky,“
říká Alexandr Zmejevskij.

Dále připouští, že byla naše země zatažena do souboje velmocí. „Dobře
chápeme, že Česká republika byla díky Spojeným státům vtažena do velmi
složité a nepříjemné situace. Navíc, v rusko-amerických vztazích
existuje účinný mechanismus pro urovnání podobných otázek v
bilaterálním formátu. V posledních letech Washington z jakéhosi důvodu
raději používá jiné přístupy a vnucuje svoji exteritoriální jurisdikci
suverénním státům. Tentokrát USA zatáhly do situace kolem ruského občana
českou stranu,“ říká pro ParlamentníListy.cz velvyslanec Zmejevskij.

Redakce ParlamentníchListů.cz zároveň o reakci požádala dotčené české
i americký instituce. Jakmile jejich vyjádření obdržíme, ihned ho
čtenářům zprostředkujeme.

Alexandr Vladimirovič Zmejevskij, ruský velvyslanec v Česku

Reakce ruského velvyslance na kauzu Jevgenije Nikulina v plném znění:

V první řadě vycházíme z toho, že otázka komu vydat, a vůbec o
účelnosti vydání údajného pachatele patří do výlučné kompetence
státu, na jehož území se dotyčná osoba nachází a vůči níž tento
stát ustanovil příslušnou jurisdikci. Tak to stojí v mezinárodním právu,
mimo jiné v Evropské úmluvě o vydávání z roku 1957, jejímiž
účastníky jsou jak Rusko, tak i Česká republika. A my v žádném
případě nemáme v úmyslu ovlivňovat Českou republiku při realizaci tohoto
jejího suverénního práva nebo jakýmkoli dalším způsobem zasahovat do
tohoto procesu. Nicméně, v souvislosti s komentáři a rozhovory na toto téma,
které se objevily v českých médiích, bychom chtěli nastínit svou vizi
situace kolem ruského občana Jevgenije Nikulina, zadrženého v ČR na popud
americké strany.

Opakovaně jsme prohlašovali, že pokusy o exteritoriální rozšíření
jurisdikce amerického práva na území třetích zemí, včetně České
republiky, jsou nepřijatelné. To samé platí o úvahách, které se objevily
v českém tisku, o údajně chystaných plánech unést Jevgenije Nikulina,
nebo, což zní nanejvýš šíleně, o úmyslu ho zabít. Chtěl bych se vší
odpovědností prohlásit, že ruská strana udělá vše pro dodržování
legitimních práv a zájmů našeho občana. Konzulární oddělení
Velvyslanectví Ruské federace v České republice mu poskytuje a bude
poskytovat konzulární podporu až do, jak očekáváme, jeho návratu do
vlasti. Vycházíme z toho, že ruský občan Jevgenij Nikulin byl zadržen sice
z popudu justičních orgánů USA, ale právě českými orgány činnými v
trestním řízení a je pod plnou kontrolou Vězeňské služby České
republiky. Proto zodpovědnost za jeho život, podmínky vazby a zdraví nesou
naši čeští partneři.

Dobře chápeme, že Česká republika byla díky Spojeným státům vtažena do
velmi složité a nepříjemné situace. Navíc, v rusko-amerických vztazích
existuje účinný mechanismus pro urovnání podobných otázek v
bilaterálním formátu. V platnosti je smlouva o vzájemné právní pomoci v
trestních věcech z roku 1999, v souladu s níž mohli naši američtí
kolegové poslat příslušnou žádost přímo do Ruska. Byla by důkladně
prozkoumána. Ve své době, pokud je nám známo, se tento kanál součinnosti
docela dobře osvědčil zejména v otázkách boje s dětskou pornografií na
internetu. Avšak v posledních letech Washington z jakéhosi důvodu raději
používá jiné přístupy a vnucuje svoji exteritoriální jurisdikci
suverénním státům. Tentokrát USA zatáhly do situace kolem ruského občana
českou stranu.

Kromě toho bychom chtěli připomenout, že se jedná o osobu, která čelí
podezření z páchání trestné činnosti. S ohledem na to nám není úplně
jasné, proč z úst některých českých politiků a novinářů zní úvahy,
že při rozhodování, kam bude vydán Jevgenij Nikulin, je nutno brát v
úvahu spojenecké vztahy ČR s USA v rámci NATO. Vždyť v Evropské úmluvě
o vydávání z roku 1957 se neuvádějí „spojenecká“ kritéria pro
vydávání předpokládaného pachatele v případě existence konkurenčních
žádostí o jeho vydání. Vzniká dojem, že případ ruského občana je
záměrně politizován, což je v právním státě nepřípustné. Podobné
výpady jsou očividně zaměřeny na přípravu veřejného mínění k
řešení, které, jak se zdá, nemá dostatečný právní základ. Zároveň
mají Česká republika a Ruská federace vzájemné závazky vyplývající ze
Smlouvy o právní pomoci a právních vztazích ve věcech občanských,
rodinných a trestních z roku 1982.

Podivně vyznívá i teze o tom, že v roli jakéhosi kritéria, podle něhož
se bude rozhodovat, vystupuje vytrvalost stran usilujících o vydání
obviněného. Takový přístup taktéž vyvolává naše hluboké znepokojení.
Je všeobecně známo, že tajné služby USA s přímou podporou české strany
vyvíjely nepřípustný tlak na Jevgenije Nikulina s cílem získat od něho
jakási přiznání. Nám není jasné, proč byli agenti FBI připuštěni k
ruskému občanovi, proč jim bylo dovoleno ho „zpracovávat“. Vždyť
nešlo o nic jiného než o pokus zastrašit Jevgenije Nikulina, zlomit ho
psychicky, přinutit ho přijmout jakákoli obvinění, která by mohla být
proti němu vznesena v USA. Jedná-li se o takovou vytrvalost, pak je to pro
nás nepřijatelné; s takovým přístupem, který je mimo jakýkoli základní
právní rámec, souhlasit nemůžeme. Podobné vměšování se do vnitřních
záležitostí České republiky ze strany Spojených států amerických
vyvolává rozpaky.

Je s podivem, že se v Česku snaží nevšímat si státní příslušnosti
žalovaného, a přitom v mezinárodní právní praxi je to jeden z
klíčových faktorů, který je třeba brát v úvahu při řešení otázky o
vydávání cizích občanů. Pokud jde o kritérium závažnosti trestného
činu, který je uváděn v Úmluvě z roku 1957, pak v tomto případě není
vše tak jednoznačné. Původně v žádosti o vydání Jevgenije Nikulina mu
americká strana připisovala skutky, za které ruskému občanu hrozilo 54 let
pobytu ve věznicích USA. Později však, když se tady v Praze nahlas ozvaly
názory o nehumánnosti takové výše předpokládaného trestu, ve Washingtonu,
zřejmě z obavy prohrát soudní proces v ČR, snížili tuto lhůtu odnětí
svobody několikrát. Kde je však při takovém „flexibilním“ přístupu
záruka, že v případě vydání Jevgenije Nikulina do USA mu „nenabalí“
několik dalších skutkových podstat trestného činu, aby to stačilo
řekněme na takových 85 let vězení? Legislativa v USA to umožňuje a
podobné příklady nejsou žádným tajemstvím.

Zopakuji, vůči Jevgeniji Nikulinovi existuje podezření ze spáchání
trestného činu. Pokud by americká strana měla důkazy týkající se
ruského občana, mohla se na základě výše uvedené rusko-americké smlouvy
o vzájemné právní pomoci v trestních věcech obrátit přímo na ruské
justiční orgány. Ale neudělala to.

Celý rozhovor s velvyslancem Ruské federace v ČR Alexandrem Vladimirovičem
Zmejevským najdete na serveru ParlamentníListy.cz v pátek v poledne.
