Metál pro Sobotkovu vládu. Takovou jsme v historii nezažili, tleská ironicky
předseda Soukromníků

Z PROFILŮ „Během čtyř let zaplevelila naši legislativu tolika
regulačními a šmírovacími zákony, jako to nedokázala žádná jiná
vláda v naší novodobé historii,“ píše na svém profilu na serveru
ParlamentníListy.cz krajský předseda Strany soukromníků Zlínského kraje a
zastupitel Michal Dvouletý. „Končící vláda ČSSD, ANO a KDU-ČSL si
zaslouží historický metál,“ poznamenává ironicky.

Vláda ale podle Michala Dvouletého měla i své „světlé chvilky“. „To
třeba v okamžiku, kdy parlamentem protlačila velkou novelu veterinárního
zákona. A světe div se, díky němu mělo dojít také ke zjednodušení
podmínek pro domácí zabijačky,“ dodává krajský politik. Podle něj
totiž právě zabijačky postavila dosavadní legislativa „takřka do
ilegality“. „A třeba jen za jitrničku darovanou sousedům hrozily
problémy a pokuty,“ píše Dvouletý.

„Ministerstvo zemědělství se chlubilo tím, že novela veterinárního
zákona podmínky změní a vyšle alespoň malý pozitivní impuls k záchraně
této gastronomické tradice, která má dodnes své nezastupitelné místo
především u nás na Slovácku. Byť z venkova pomalu ale jistě mizí
domácí chov prasat a s ním spojené tradiční zabijačky, tak pořád jde o
fenomén, který by si s trochou nadsázky zasloužil snad i ochranu UNESCO jako
nehmotné kulturní dědictví našeho regionu,“ rozepisuje se dále.

Jenže nový zákon způsobil podle Dvouletého ve věci „ještě větší
zmatek a chaos“. „Sice povolil, aby si ze zabijačky mohla odnést
výslužku tzv. osoba blízká, jenže jaké bylo překvapení, když tento
právní výraz přešel do praxe. Osoba blízká je totiž podle občanského
zákoníku definovaná jako příbuzný v přímé řadě, sourozenec, manžel
nebo partner, případně osoba v rodinném poměru, anebo dle defnicie osob,
jež by újmu, kterou utrpěla jedna z nich, druhá důvodně pociťovala jako
újmu vlastní,“ doplňuje krajský předseda Soukromníků. „Kdo ale
patří, a naopak nepatří do této skupiny, je však rébus, který asi
řezník nebo hospodář bude luštit jen stěží. Soused nebo kamarád má ale
i tak podle mého soudu prostě smůlu. Byť je to víc než dosavadní zákaz
rozdávat produkty ze zabijačky komukoliv jinému než osobám z domácnosti,
kde se prase poráželo, tak absurdita tohoto vylepšení zákona je doslova do
nebes volající,“ dodává.

„Má to snad znamenat, že tradiční domácí zabijačky budou obcházet
inspektoři, kteří budou kontrolovat občanky všech účastníků a hlídat,
aby si výslužku za zabijačky odnášeli pouze přímí příbuzní? A co
švagr nebo bratranec? Anebo letitý rodinný přítel? Nebo tetička z Prahy,
která si chtěla užít pravé slovácké atmosféry? Kdo z nich bude důvodně
pociťovat újmu pořadatele zabijačky za svoji vlastní?“ zamýšlí se.

Celá věc je podle Michala Dvouletého „neuvěřitelným kocourkovem a
fraškou“, přičemž „jednu nesmyslnou regulaci střídá druhá, byť se
maskuje za pomoc a úlevu z dílny vládních byrokratů“.

„Mám pocit, že se úřední mašinérie čím dál více zahlcuje svou
vlastní potřebností, bojí se připustit zdravý selský rozum a upravit
zákony tak, aby se staly opravdu antibyrokratické. To by si ale úředníci a
inspektoři všeho druhu podřezali větev sami pod sebou. A toho se zřejmě
bojí víc než čert kříže. A my dál mlčíme a vzhlížíme k falešným
spasitelům a prorokům, místo toho, abychom si zvykli na svoji vlastní
zodpovědnost a odmítli stát, který chce regulovat snad už úplně všechno
a všechny,“ zakončuje Michal Dvouletý svůj příspěvek.
