Ruský novinář odkrývá: V ruské televizi byl film o Praze, základně lidí
svázaných s USA a škodících Rusku! Namiřte rakety na Karlovy Vary, ať se
Putin bojí

ROZHOVOR Rusko je taková země, že stát se může všechno. Ostatně už jsem
dvakrát za mřížemi byl. Je to ode mě černý humor, ale v Rusku se povídá,
že Bůh miluje trojici. Nicméně nyní by šlo o útok na českou organizaci a
jejího ředitele. To říká novinář Grigorij Pasko, který přesunul
centrálu své organizace do Prahy. Hovoří také o šikaně, kterou v Rusku
zažíval a o dalších tématech.

Proč jste vlastně adresu Fondu na podporu investigativní žurnalistiky
přesunul z Ruska do Česka?

Nic nám neřekli o tom, že si naši organizaci v Rusku nepřejí. Nicméně
jde o to, že ruská investigativní novinařina prakticky umírá. Ostatně
hodně novinářů bylo u nás kvůli jejich práci zabito. Dmitrij Cholodov,
Anna Politkovská a mnoho dalších. Nicméně my bychom chtěli tento žánr
zachránit. Říkáme, že psát o státních i soukromých přehmatech či
zločinech je třeba. Ve vládě a administrativě se to pochopitelně
nesetkává s velkými ovacemi. Bojí se, že by se dříve nebo později také
dostali do hledáčku investigativních novinářů. Generální prokurátor
Jurij Čajka, první místopředseda vlády Igor Šuvalov, šéf Rosněftu Igor
Sečin, spoluvlastník největší ruské stavební firmy pro výstavbu
plynovodů a elektrického vedení SGM group Arkadij Rotenberg a nakonec i sám
Vladimir Putin. Pokud se těmhle někdo začne dívat na kšefty, stane se
nepřítelem Ruska, ale toho jejich Ruska.

Myslíte si, že byste se kvůli těmto aktivitám opět mohl dostat do vězení?

Víte, Rusko je taková země, že stát se může všechno. Ostatně už jsem
dvakrát za mřížemi byl. Je to ode mě černý humor, ale v Rusku se povídá,
že Bůh miluje trojici. Tak nedej Bože. Nicméně nyní, jestli mi budou
bránit v práci a šikanovat, tak už nejde o to, že Pasko je ruský novinář,
ale půjde i o útoky na českou organizaci a jejího ředitele. Ostatně jsem o
tom již jednal na tuzemském ministerstvu zahraničí. Je třeba mít na
zřeteli, že sám už na výslech do budovy Federální služby bezpečnosti (FSB)
nevstoupím, ale měl by mě tam doprovázet někdo z českého velvyslanectví
v Moskvě.

Koho na Velvyslanectví České republiky v Moskvě znáte?

Zatím nikoho. Z médií velvyslance Vladimíra Remka. Doufám, že se s nimi
seznámím. Navíc bych chtěl část našich aktivit, jako třeba některé
kurzy investigativní novinařiny, přeložit do Prahy. Česko je svobodná
země a nikdo na nás tady nebude dohlížet. Možná nastanou komplikace, když
sem budou chtít někteří novináři přijet, ale to už předbíhám. Faktem
je, že z Ruska v poslední době odjíždí ohromné množství lidí do Evropy,
USA, ale třeba i na Nový Zéland a do Austrálie. Novináři, spisovatelé,
umělci a další. Samozřejmě, že mnoho z nich odjíždí i do Česka.
Ostatně na Pátém kanále ruské televize bylo hlavním motivem jednoho filmu
to, že Praha je jednou ze základen lidí svázaných s Amerikou, kteří
škodí Rusku. Kritizovali v něm velmi vážené lidi jako vrahy národa.
Například Ivana Pavlova, Jen Gaspar a mnoho dalších. Ruská média se
vrátila k rétorice studené války. Ukázali tam domácí adresy, domy či
byty, což je v podstatě velmi adresné rozpoutávání nenávisti ve vztahu k
určitým skupinám lidí. Myslím si, že by se tím čeští diplomaté měli
zabývat, protože jde i o určitý druh útoku na pověst svobodného
evropského státu. Když se k tomu česká diplomacie nepostaví čelem, může
se z toho stát větší problém. Mohli by sem pak přijet ruští
propagandisté a začít zavádět své pořádky. Z historie známe, jak
Rusové v Československu své pořádky už zavedli.

Jakým způsobem se v Rusku, například v Tatarstánu, na Sibiři ši na
ostrově Sachalin, rozvíjejí separatistické tendence?

Je to sice zajímavé a tyto separatistické tendence existují, ale podle mě
se nikdy nezmění v praktické kroky. Ostatně, když už bolševici ovládali
skoro celé Rusko, Dálný východ v SSSR až do roku 1922 nebyl. Jde o okraje
Ruska. Zhruba před deseti lety hovořili někteří poslanci Kaliningradské
oblasti o odtržení od Ruska. Po roce 1989 si parlament Tatarstánu dokonce
odhlasoval suverenitu. Nepřešlo to v realitu. Stává se to v krizových
politických situacích. Dnes je Rusko v tísnivé ekonomické krizi, což jde
ruku v ruce s politickou krizí. Nicméně není síly, která by mohla
separatistické touhy reálně prosadit.

Pořád se objevují tvrzení o tom, kdo stál za vraždou Borise Němcova. Je
možné jim věřit?

To je těžké. Všichni vědí, že to zůstane tajemstvím. Soud, který by
řekl, kdo Němcova zabil, nebyl. Proto se mluví o tom, že to udělali
útočníci na zakázku vůdce Čečenska Ramzana Kadyrova. Žádné právní
závěry ale nejsou. Nicméně všichni vědí, jak má Vladimir Putin Kadyrova
rád, a že si může dovolit to, za co by šel každý ruský gubernátor od
válu. Na svém Facebooku třeba nazval poslance ze Sachalinu šakaly a nikdo s
tím nic neudělá. Samozřejmě, že to může být i tak, že se Putin
Kadyrova bojí. Kadyrov má mnoho lidí, kteří mu jsou nábožně, bratrsky a
fanaticky věrní. Jeho ochranka jsou samí bojovníci, kteří mají zkušenost
se zabíjením. Takových je kolem Putina málo, i když je prezident. Nicméně
já se nikdy nespecializoval na Severní Kavkaz, na Čečensko, takže počkáme
a uvidíme.

Jak vnímáte pozici běloruského prezidenta Alexandra Lukašenka, který se
stále více staví k Putinovi zády?

Jde o specifickou situaci. Lukašenko je svoloč, ale ne blbec. Je to divné,
ale daří se mu lavírovat ohledně Ukrajiny velmi dobře. Najednou se stal
mírotvorcem, zbavuje Bělorusko sankcí, začíná kritizovat Putina, přitom
vítá ruské investice a levnou ropu. Nicméně ani Putin Lukašenkovi moc
nedůvěřuje. Je to vzájemné. Nejde o žádné přátelství národů a
jejich lídrů, ale o hlubokou nedůvěru přikrytou objetími. Kdyby to pro
Lukašenka nebylo výhodné, nebylo by Bělorusko tak svázáno s Ruskem
ekonomicky, hospodářsky ani politicky.

Jaké jste zažil aktuální ústrky ze strany ruské administrativy?

Obviňují mě, že ve svých lekcích investigativní žurnalistiky provádím
jakousi antiruskou politiku, nicméně jde o čistě vzdělávací a školící
projekt pro mladé novináře a blogery, kteří píší o občanských
tématech. Nejde o žádné protizákonné pikle. Ostatně příslušníci FSB
to velmi dobře vědí. Nikdy na mě nešli s tím, že jsem na těchto lekcích
řekl něco protizákonného či protistátního. Vždy volají ředitelům
restaurací a hotelů, kde své lekce pořádám. Třeba v Permi volali na svaz
novinářů, aby se s Paskem moc nebratřili. V současnosti, když jsme se
přeregistrovali do Česka, na nás zkoušejí fígle s tím, že jsme
zahraniční organizace a ta nesmí podnikat v Rusku. Takže, když za nájem
sálu pošlu peníze z Prahy, je to špatně. Nicméně jsou to výmysly.
Ruským zákonům to neodporuje. Prostě si vymýšlejí takové různé
hlouposti. Pracuji otevřeně a o všem existují zápisy či dokumentace,
nicméně se bojím provokací. A dá se dnes říci, že by to vlastně byly
provokace proti Česku, protože zde platím daně. Doufám, že bude mou práci
česká strana určitým způsobem bránit. Předesílám, že si dělám srandu,
ale česká armáda by měla namířit rakety na Karlovy Vary, aby se Putin
začal bát.
