Svolávám největší demonstraci od roku 1989. V Česku jde o všechno,
burcuje aktivista Jakub Pitron

Nesmíme prý politickým predátorům dovolit, aby k nám pustili drancovat
čínského draka. Tak hovoří Jakub Pitron, který na sociální síti
odvážně prohlásil, že spunktuje nejmasivnější demonstraci od
devětaosmdesátého roku. Už svolává do boje organizace, spolky, včetně
odborů, které prý musí přestat mlčet. Podniky J&T, Penta, PPF, kterým
zdárně sekundují Zeman, Babiš, Klaus – téměř kompletní partička z 90.
let, která byla skutečným vítězem převratu, dnes podle něj stojí v
první linii jako jeden muž, sešikována, aby poskytla své firmy, moc a
kontakty čínským soudruhům. Schyluje se k něčemu ještě
katastrofálnějšímu, než jsme zažili v 90. letech, míní aktivista.

Návštěva čínského prezidenta, jemuž podle slov aktivistů česká hlava
státu „dělala fasádu“ v rudém svetru, byla pro Jakuba Pitrona jednou z
posledních kapek. „Tohle překračuje úplně vše, co jsem schopen tolerovat,“
napsal po. zhlédnutí videa, v němž čínští hosté útočí na Čechy,
protizemanovský aktivista, novinář, správce facebookové skupiny Občanská
společnost spojený s červenými kartami, či loňský organizátor
občanských akcí Hi Friends (spojených s podporou průjezdu spojeneckých
vojsk územím ČR).

Hodlá proto zorganizovat demonstraci, která bude největší od roku 1989. Na
Facebooku již vyzval všechny, kdo sdílejí jeho postoje, aby mu posílali co
nejvíce kontaktů na potencionální soukmenovce.

Jeho motivace? Začíná to u Číňanů

Něco je opravdu hodně špatně, říká. Signálů, které to potvrzují a
které vedou Jakuba Pitrona k další velké občanské aktivitě, je několik.
Ten první, který dnes po návštěvě čínského prezidenta v Praze
vyzdvihuje, se točí kolem soukromé šanghajské společnosti China Energy
Company Limited (CEFC). Ta začala mimochodem prostřednictvím právní
kanceláře Pokorný, Wagner & partneři rozesílat vybraným českým médiím
hrozby žalobou, pokud budou nadále poukazovat na možné propojení CEFC s
čínskou vojenskou rozvědkou. „Hrozby – zdá se – vyvolal
investigativní článek LN o neobvyklém angažmá představitelů CEFC jako
‚poradců‘ hned tří vrcholných ústavních činitelů ČR – prezidenta,
premiéra a ministra vnitra. Hlavní partner kanceláře Pokorný, Wagner &
partneři je přitom znám svým blízkým vztahem k premiéru Sobotkovi, což
nutně jen dále prohlubuje dojem postupného fúzování českého státu s
CEFC,“ cituje Pitron z portálu Hlidacipes.org.

A pokračujeme… naší kontrarozvědkou

Tomu zdárně sekundují, jak Jakub Pitron odkazuje, veřejně dostupné
závěry, k nimž při sledování rizik propojování vlivu se zahraničními
politikami došla česká kontrarozvědka neboli Bezpečnostní informační
služba. „Česká BIS už ve výroční zprávě za rok 2014 uvedla: V
případě čínské moci a jejích zpravodajských služeb se nesl rok 2014 ve
znamení důrazu na vlivovou infiltraci do českých politických a státních
struktur a sběru politického zpravodajství, a to vše za aktivní pomoci
některých českých občanů, včetně politiků a státních úředníků.“

Zpráva potvrzuje, že hlavními cíli zájmu BIS v kontarozvědné činnosti na
našem území jsou aktivity ruské, ukrajinské a právě čínské.

Strýčkové Zeman ani Babiš proti tomu nemají ani ťuk. Alarmující!

Společnost CEFC, u níž dotčená média poukazují na vazby na čínskou
vojenskou rozvědku, realizovala v České republice řadu ne bezvýznamných
akvizic, které nelze přehlédnout. „Máme nákupy té samé čínské
společnosti CEFC ve společnostech jako je J&T, Penta, Médea Group...
Nezapomeňme ani na spolupráci PPF Group Petra Kellnera s čínskou China
Development Bank – Kellner provozuje v Číně Home Credit. A samozřejmě
proti takto masivnímu nástupu nemají vůbec nic ani Babiš, ani Zeman,“
kritizuje otevřenou náruč prezidenta i vicepremiéra.

„Ať si lidé připomenou, kdo jsou klíčové osoby těchto firem: Kellner,
Dospiva, Tkáč, Křetinský, Haščák, Kušík... A politicky jim v tom
sekundují Babiš, Zeman, Klaus… To je šílené. Ti samí lidé, kteří
mají přímo obří podíl na divoké privatizaci z 90. let, nyní stojí opět
bok po boku a dávají čínským soudruhům k dispozici své firmy, kontakty a
moc; přitom tvrdí, že jejich konání je v zájmu České republiky a jejích
občanů. Mnoho informací lze najít na www.mapovani.cz,“ ponouká Pitron a
shrnuje, že v oněch nákupech je třeba vidět zaměření na strategické
komodity: média, energetika, reklama, zemědělství, průmysl... „To mi
připadá naprosto alarmující,“ hodnotí to.

Čínská společnost CEFC mimo jiné v současnosti například kupuje od
investiční skupiny Rockaway Capital 50 až 90procentní podíl největšího
internetového prodejce dovolených v Česku Invia.cz. Celkem u nás za necelý
rok proinvestovala dvacet miliard. V oblasti médií jde rovněž o Empresa
Media, jež mimo jiné vlastní TV Barrandov a časopis Týden; a většinový
podíl přebírá také v Pivovarech Lobkowicz Group. Za zmínku stojí také 50
procent v aerolinkách Travel Servis nebo většinové vlastnictví Slavie Praha.
Letos firma převzala pětihvězdičkový hotel Le Palais Art Hotel Prague.
Čínská telekomunikační Huawei je v ČR úzce provázaná se společností
Telefónica O2, ovládanou rovněž Kellnerovou skupinou PPF. „Huawei je
považována za bezpečnostní riziko například v Kanadě, Austrálii nebo USA.
Huawei byla nucena trh v USA opustit i poté, co na bezpečnostní rizika
spojovaná s touto firmou upozornil mimo jiné osobně prezident USA Barack
Obama,“ připomíná Pitron.

„Takže si to shrneme. Všichni výtečníci z ‚devadesátek‘ táhnou za
jeden provaz: Dostat do Česka čínské peníze prostřednictvím firmy, která
je přímo napojená na čínskou vojenskou rozvědku, a být branou Číňanům
pro trh EU. Všichni prošli najednou stejnou přeměnou osobnosti z
bezohledných predátorů na hodné strýčky. I když to by sedělo: ‚Strýčku‘
oslovuje i čínský lid toho pána, co je u nás na návštěvě,“
poznamenává.

Společnost CEFC je největší soukromou společností v Šanghaji a šestou
největší privátní firmou v Číně. Působí především v oblasti
financí, energetiky a průmyslu. Svoje zastoupení má například v USA,
Velké Británii, Kanadě, Mexiku, Rusku, UAE, Indonésii, Singapuru, Jižní
Koreji nebo Japonsku. CEFC byla zařazena do TOP 500 firem světa. Opakovaně
byla zařazena mezi TOP 10 nejvlivnějších společností ČLR. Od roku 2013
rozdělila do charitativních a kulturních aktivit přes 2 miliardy korun a
poslední 4 roky byla oceněna jako jeden z TOP 10 největších charitativních
dárců Číny. CEFC se rozhodla expandovat do Evropy a Českou republiku si
vybrala jako hlavní sídlo svých evropských aktivit. (Zdroj:
http://CEFCeurope.com)

Partička, která chytla další dech

Na dotaz, zda je reálné dnes zorganizovat převrat srovnatelný s 89. rokem a
zda je tím možné dnes – v záplavě ostatních demonstrací a protestních
happeningů – něco změnit, reaguje: „Co mám jiného možnost dělat, než
proti tomu protestovat?“ Vidí jen dvě možnosti. „Za prvé nechat to být,
věnovat se své práci a pokud by se mé obavy naplnily, rychle odjet. Nebo –
snažit se lidem ukázat, že ta parta z devadesátek se nadechla možná
ještě k něčemu většímu, co pro nás může mít katastrofální důsledky,“
varuje.

Uvědomuje si ovšem, že spletité mocensko-ekonomické vlivy, kvůli nimž
bije on i řada dalších aktivistů na poplach, spousta lidí nemusí pochopit
nebo je pro ně řada jmen zcela neznámá. „Ano, jsem si vědom toho, že
většina občanů nemá tolik času a možná ani chuti věnovat se politice do
detailu. Mají mnoho svých problémů, spoustu z nich žije z měsíce na
měsíc a neřeší tyto věci...,“ pokyvuje s tím, že ale na druhou stranu
– jak v podstatě potvrzuje i citovaná zpráva BIS za rok 2014 – tohoto
faktu využívají tentokrát ne čínské, ale ruské tajné služby.

„Pokud dovolíme této partě popojít ještě dál, budou na tom opět biti
nejvíce ti, kteří se nemohou bránit... Nemůžu udělat nic jiného, než
oslovit lidi ve svém okolí, vysvětlit jim mé obavy a požádat je, aby mi
pomohli,“ dodává.

Mlčící odbory? Důsledky si poneseme všichni

Iniciátor budoucí „nej“ demonstrace má velký zájem na zapojení
odborářských organizací. „Napadlo mě to právě z důvodu, že doposud se
ve velké míře k těmto typům akce nevyjadřovali. Dokážu to pochopit,
protože občanská společnost je velmi rozmělněna do spousty malých skupin,
takže je pro tyto organizace možná těžké brát někoho jako relevantního
partnera... Spousta lidí také není mediálně známa... Ale domnívám se,
že situace je natolik vážná, aby k ní zaujaly postoj i další organizace
sdružující občany, podnikatele a firmy napříč společností. Protože
důsledky za naše nynější postoje – ať už budou jakékoli – poneseme
všichni,“ zdvihá varovný prst.

Nemusí podle něj jít jen o apolitické iniciativy. „Problém, který vidím,
nespočívá v tom, jestli někdo prosazuje pravicovou nebo levicovou politiku.
Ale jestli chceme demokracii v ČR nebo ne,“ nevymezuje se proti spolupráci s
politickými hnutími, pokud se ztotožní se stejným cílem. Mnohem více se
podle něj jedná o to, kterým směrem se budeme ubírat, jestli na Východ,
nebo na Západ. „Ona ta otázka v podstatě nebyla ani moc veřejně probrána.
Po listopadu 89 jsme věděli, že nechceme komunismus... Ale proběhla ona
identifikace se Západem?“ vznáší řečnickou otázku.

Netvrdí tím prý ale, že by neměly být korektní vztahy s Ruskem i Čínou.
„Ale neznamená to přeci, že predátorům z devadesátek dovolíme se
nadechnout a vpustit čínského draka drancovat naši zem. Já nemám nic proti
čínských, ruským ani jiným občanům. Mají to nesrovnatelně těžší
než my. Mám ale hodně výhrad proti režimům, které jim vládnou,“
objasňuje.

Moc dramatické? Svoboda versus životní úroveň

Pokud někomu připadá, že vidí současnou situaci až přespříliš
dramaticky, má se prý podívat na rozhovor s Jiřím Žůrkem z KPMG, který
odvysílala DVTV o studii Češi 1990 – 2015. „Podle tohoto dlouhodobého
výzkumu je pro 37 procent občanů na současném režimu důležitější
svoboda, možnost se prosadit a demokracie... Pro zbytek je důležitější
životní úroveň. Já jsem z těch lidí, pro které je důležitější
svoboda a demokracie,“ říká a dodává: „To ale není odsuzování těch
63 %, protože nic není černobílé. Chápu, proč někteří spoluobčané
mají jiné priority. Ale problém je, že bez té demokracie, svobody a
možnosti se prosadit, nebude v budoucnu možné zvýšit životní úroveň.
Lidé mají pocit a do jisté míry oprávněně, že je politici a vůbec ten
polistopadový vývoj zklamal. Chápu proč, ale zároveň si myslím, že
osmdesát procent věcí funguje... Ukažte mi společenství států, které
funguje lépe než Evropská unie.

Když se, například i v kontextu aktuální diskuze nad lidskými právy v
Číně, zamyslíme, těžko budeme hledat místo, kde mají lidé lepší
životní úroveň a více svobody. „Nikdo nepředstavil lepší plán.
Spojení Slovanů? Pod kým? Matkou Rusí? Úzké vazby s Čínou? Proč? Tohle
všechno jsou důvody, které mě vedou k tomu, že chci protestovat. Jsem
přesvědčen, že čelíme zcela zásadním tlakům, které mohou otočit
směřování naší země směrem na Východ, a je třeba říct této změně
zcela zásadní: NE, prostě to nedopustíme! Cítím nejen právo, ale
povinnost se vyjádřit.“
