Aby bylo jasno: veškeré bankovní hypoteční a úvěrové smlouvy jsou v
rozporu s dobrými mravy a tudíž neplatné

Podle právního řádu ČR, pokud je smlouva uzavřena pod tlakem, v rozporu s
dobrými mravy nebo je přítomen „hrubý nepoměr“ (termín Občanského
zákoníku) v plnění jednotlivých stran, je neplatná. Z rozhodnutí
Nejvyššího soudu ČR, závazného pro soudy nižších instancí, vyplývá
že „v rozporu s dobrými mravy“ je považován úrok cca 3x a více
vyšší než nejvyšší úrok nabízený v době uzavření smlouvy na
bankovním trhu.

Je třeba poznamenat, že v poslední době si zřejmě stát začíná
uvědomovat, že chování mimobankovních lichvářských „podnikatelů“ je
natolik agresivní a sprosté, že začíná ohrožovat stabilitu systému („společenskou
smlouvu“), a začíná jim proto (s cca 10-ti letým spožděním) šlapat na
krk, lépe řečeno na tlusté vycpané břicho.

Jen houšť, neb subjekty jako např. Profi credit by měly být postaveny z
principu mimo zákon, což je oblast kde reálně operují, a jejich majitelům
zkonfiskován veškerý majetek a dán doživotní zákaz podnikatelské
činnosti. Druhá věc je, že úvěrové smlouvy například zmíněného
Proficreditu jsou protizákonné samy o sobě a fakt, že zde vůbec někdy
mohlo být něco podobného legální je selháním všech instancí od
zákonodárné po soudní (a například sebevraždy z důvodů exekucí z
podobných praktik jsou také na jejich svědomí).

Existuje mylná představa, že když komerční banka někomu poskytuje úvěr,
dává mu své prostředky nebo prostředky jiných vkladatelů. Ve skutečnosti,
rozdíl mezi tím, když úvěr poskytuje banka a nebankovní subjekt spočívá
v tom, že:

– tvorba úvěrů v bance nemá jakoukoliv přímou spojitost s vklady „střadatelů“
(vklady jsou proto také v každé bance aktuálně k dispozici vkladatelům bez
ohledu na to kolik úvěrů právě banka poskytuje), banka po obdržení
licence může poskytovat úvěry i když ještě ani žádný vklad nebyl
realizován.

Účetně se v bance která právě poskytuje úvěr jen vytvoří dvě nové
hodnoty připsáním půjčované částky jak na straně aktiv (účet např.
„poskytované úvěry“) tak i na straně pasiv („běžný účet klienta“).

– pokud nebankovní subjekt půjčuje peníze – v jeho aktivech se částka
pouze přesune např. z účtu „účet v bance“ na účet „poskytované
úvěry“, „fyzicky“ částka z jeho bankovního účtu zmizí a objeví se
na účtu půjčovatele

Tedy, pokud bankovní subjekt půjčuje částku, žádný vlastní účet si
neponíží a přesto půjčovatel dostává k dispozici „půjčovanou“
částku – logicky touto operací právě přibyly nové „peníze“ na
finančním trhu (běžné účty bereme jako součást tohoto trhu protože
těmto financím je umožněna „okamžitá“ účast na transakcích).

Co z uvedeného vyplývá?

Podle platných zákonů ČR je vymáhání jakýchkoliv úroků z hypotéky/bankovního
úvěru protiprávní a libovolná bankovní úvěrová smlouva je v rozporu s
dobrými mravy a tudíž neplatná (viz rozhodnutí Nejvyššího soudu ČR).

Vše je dáno tím, že při uzavření hypoteční smlouvy banka nepůjčuje
klientovi vlastní prostředky, ale nově vzniklé (účetním zápisem) peníze,
jejichž hodnota je pro banku nulová a jejichž získání nebylo doprovázenou
žádným úsilím, odpovídajícím jejich nominální hodnotě – a chtít z
nulové hodnoty libovolné splátky úroků znamená nekonečně vysokou
úrokovou sazbu, tedy v rozporu s dobrými mravy.

A dále podle rozhodnutní Nejvyššího soudu, Finančního arbitra a tak dále,
právníci budou vědět.

Také z jiné stránky, kupní smlouvu typu „nic za něco“ (hrubý nepoměr
v plnění) kvalifikují platné zákony ČR jako v rozporu s dobrými mravy a
tudíž neplatnou, což potvrzuje soudní praxe (zatím mimo oblast
hypotečních smluv, avšak podstata je zde totožná – v transakci nabízí
jedna smluvní strana neadekvátní protihodnotu, nulovou).

Banka má nárok na vrácení půjčené částky, případnou režii za
administrativní úkony a ani o haléř více, protože celou půjčovanou
částku v okamžiku poskytnutí úvěru vytvořila účetním zápisem.

Vše výše uvedené si může ověřit libovolný odborník, z právní
stránky je implicitní neplatnost hypotečních a bankovních úvěrových
smluv jasně prokazatelná.

Má otázka zní: kdy začnou zákonodárci a odpovídající instance tuto
mravně nepřijatelnou situaci řešit ku prospěchu většiny občanů, nikoliv
parazitující menšiny? Zákonodárný sbor ČR nechť se považuje tímto
článkem za informovaný v dané věci, a další činnost nebo nečinnost v
dané otázce je na svědomí a personální odpovědnosti každého z nich.

Kdokoli by chtěl výše uvedené rozporovat, stačí aby prokázal „triviální“
věc: že v okamžiku poskytnutí úvěru banka poskytovanou částku strhne z
jiného svého účtu nebo kombinace účtů.

Zdroj: 1

Komentáře:
