Zeman? To je snad nějaká psychická nemoc, to nemůže dělat zdravý člověk,
řekla Miroslava Němcová, zasypaná květinami

ROZHOVOR Žádný prezident civilizované země nesmí část společnosti,
která proti němu protestuje, nazvat chudáčky, říká poslankyně za ODS
Miroslava Němcová, která včera dostala stovky květin za svůj protestní
odchod při inauguračním projevu prezidenta Miloše Zemana z Pražského hradu
po jeho útoku na média.. „Jeho výrok jen stvrzuje, že prezident se
vzdává jakékoli ambice být tím, kdo bude společnost držet pohromadě, a
naopak mu vyhovuje, když ty lidi neustále uráží, neustále je rozděluje a
staví jedny proti druhým. Skoro bych řekla, že to je nějaká psychická
nemoc, to nemůže dělat zdravý člověk,“ míní bývalá předsedkyně
Poslanecké sněmovny.

Dostala jste záplavu květin od občanů za to, že jste odmítla poslouchat
útoky na média při inauguračním projevu prezidenta a jako první na protest
odešla z Vladislavského sálu. Už se vám v minulosti stalo, aby voliči
takovým způsobem ocenili váš politický postoj?

Určitě se mi v minulosti stalo, že mi někdo konkrétní za nějaký názor
nebo postoj ve Sněmovně poděkoval. Ale tohle bylo výjimečné, přišly nám
stovky poděkování, stovky e-mailů od lidí, kteří cítí po tom dění na
Pražském hradě bezradnost, co dělat dál, protože očekávali, že
prezident republiky se bude opravdu snažit společnost spojovat, obzvlášť po
jeho druhém zvolení. Doufali, že prezident pochopí, že rozdělování
společnosti už je dost a že se k tomu postaví jako státník. A když se
ukázalo, že hlava státu opět začíná společnost dělit, nepobouřilo to
jen mne, ale z toho, co se pak rozpoutalo, je vidět, že podobný názor nebo
zděšení z prezidentova projevu nastal i ve společnosti. Takže v tomto
ohledu byla pro mne ta reakce občanů naprosto výjimečná.

Nemrzelo vás, že vaši kolegové z ODS vás na Pražském hradě
nenásledovali? Ze sálu odešli hned po vás někteří nezávislí senátoři
a řada poslanců, především z TOP 09 i někteří z KDU-ČSL. S jakou
reakcí na váš odchod jste se setkala ve vašem poslaneckém klubu ODS?

S velmi pozitivní. Oni to většinou chápali jako já, věděli, že tento
inaugurační projev prezidenta nebyl projev státníka, jsou také
přesvědčeni, že prezident nemůže dělit společnost a nabourávat její
jednotu tak, jak to dělá. Všichni jsme z toho byli zkoprnělí, ale každý
prostě reaguje nějak jinak. V tom nebyly žádné kalkulace ani z mé strany,
ani z jejich strany. Mně nevadilo, že jsem odcházela a další z ODS nešli
se mnou, protože respektuji to, že každý v sobě ty dojmy skládá jinak a
reaguje jinak. U mne se to začalo skládat opravdu od počátku, když
prezident začal mluvit o těch zlých podnikatelích, což je pan Bakala,
přitom zapomněl mluvit o trestně stíhaném předsedovi vlády, o svém
čínském poradci, který je teď vyšetřován, nebo o panu Nejedlém, nad
kterým visí spousta otazníků. To byl první moment. Druhý moment
přicházel s útokem na média, ten se u pana prezidenta stále opakuje. Jeho
dělení společnosti je strašně negativní a nevím, kdo to kdy dá dohromady.
Vím, že to trápilo i mé kolegy. Ale nevadí mi, že se také nezvedli a
neodešli. To nebylo nějaké předem zrežírované představení, kdy bychom
se dohodli na nějakém postupu, každý z nás na to reagoval po svém.

Útoky na média, novináře, na svobodu slova a nezávislost médií, což je
považováno za útok na demokracii, vyvolaly velké pobouření i ve
společnosti. Konaly se demonstrace nejen v Praze, ale i v řadě dalších
měst po celé republice, studenti dokonce na protest proti útoku na média
stávkovali. Co jste pak říkala na to, že prezident Miloš Zeman nazval
protestující v ulicích „chudáčky“?

Nemám na to slov. Je to něco, co by žádný prezident civilizované země
proti části společnosti nesměl použít, protože je třeba si vážit i
lidí, kteří mají odlišný názor, je třeba s nimi vést nějakou
komunikaci. Ale jak chcete vést komunikaci s někým, komu řeknete, ty jsi
chudáček, protože nesdílíš mé názory? To pak komunikace končí. A
prezident republiky nemá větší úkol a větší ambici než to, aby držel
soudržnost celé společnosti. Nejhorší, co se může stát, je to, že se na
krev pohádáme, že budou rozdělené rodiny, že budou rozdělené různé
skupiny, třeba Praha a venkov apod. Z toho přece nemůže nic dobrého vzejít.
Jeho výrok jen stvrzuje, že prezident se vzdává jakékoli ambice být tím,
kdo bude společnost držet pohromadě, a naopak mu vyhovuje, když ty lidi
neustále uráží, neustále je rozděluje a staví jedny proti druhým. Skoro
bych řekla, že to nějaká psychická nemoc, to nemůže dělat zdravý
člověk.

Také předávání Českých lvů se stalo happeningem proti prezidentu
Zemanovi, účastníci slavnostního aktu se vyjadřovali kriticky k jeho
útokům na média, především na Českou televizi. Vzápětí došlo k tomu,
že polostátní firma ČEZ vypověděla sponzorskou smlouvu se světově
uznávaným karlovarským filmovým festivalem. Nechci být paranoidní, ale
nemůže to mít souvislost s kritickými postoji režisérů, herců a
scénáristů k prezidentovi?

Umělecká část společnosti je vždycky citlivější na všechny projevy, je
emotivnější. Když jsou podobné slavnostní příležitosti ve všech
zemích světa, od amerických Oskarů počínaje až po berlínské Medvědy,
filmový festival v Cannes nebo divadelní festivaly konče, tak umělecká
vrstva dává najevo své názory. Podobně se to stalo i na Českých lvech. A
těžko říci, zda to má nějakou souvislost s odřeknutím sponzoringu na
karlovarský festival. Taky mě napadlo, že je to nějaká odveta za to, že si
herci dovolili kritizovat hlavu státu, ale důkaz na to nikdo nemá, takže se
mohu mýlit. Ale není to dobrý signál, protože tři měsíce do zahájení
festivalu je dost krátká doba, i když sponzor má právo si rozmyslet, zda
chce nebo nechce akci sponzorovat. Ale myslím si, že sponzor, který
dlouhodobě podporuje takhle prestižní světově uznávanou událost, kterou
se Česká republika chlubí, by měl vědět, do jakých svízelů přivede
organizátory. Měl jim své rozhodnutí ukončit spolupráci oznámit třeba
před půl rokem, aby se snáze připravili, aby dokázali na změnu reagovat.
Tohle je nůž na krku.

Jak vnímáte útočnou kampaň proti České televizi ze strany majitele TV
Barrandov Jaromíra Soukupa? Přitom je to právě jeho televize, s kterou
zahájila Rada pro rozhlasové a televizní vysílání správní řízení
kvůli podezření z neobjektivity a nevyváženosti pořadů, které moderuje
právě Soukup. Má to podle vás nějakou souvislost s politiky, kteří se
objevují pravidelně v jeho pořadech, jako například prezident Miloš Zeman
nebo šéf SPD Tomio Okamura?

Myslím, že je tam přímá souvislost mezi panem Soukupem a zejména panem
prezidentem. Prezident dává najevo, že Českou televizi neuznává, protože
veškerá svá sdělení pravidelně, snad každý týden, nevím, já se na to
nedívám, dává právě jen této televizi. A v tomto duchu přejímá názory
prezidenta i pan Soukup, protože on z toho samozřejmě profituje, když
dostává v pravidelném interview vyjádření hlavy státu. Svou roli hraje i
přetahovaná o diváky, byť je to hodně špinavá hra.

Boj v ulicích za nezávislost veřejnoprávních médií je jedna věc, ale
otázkou je, jestli není třeba změnit i legislativu, aby Česká televize i
Český rozhlas byly skutečně nezávislé na politicích. Platforma Svobodu
médiím, v níž je členem i Syndikát novinářů, upozorňuje, že je třeba
přijmout určité pojistky, aby žádná politická síla nemohla ovládat
veřejnoprávní média. Myslíte si, že je potřeba změna legislativy, třeba
způsob volby Rady České televize a Rady Českého rozhlasu, jak bylo
zakotveno v návrhu zákona, který předložilo v minulém volebním období
Ministerstvo kultury, ale který neprošel?

Nemyslím, že problém je jen ve způsobu navrhování členů Rad. Zákon měl
přinést změnu v tom, že navrhovat členy do těchto rad budou jiné subjekty,
ale konečná volba by zůstala na Poslanecké sněmovně. Jde o to, abychom si
uvědomili změněnou mediální mapu v naší zemi, kdy po roce 2013 velkou
část vlivných tištěných médií, tím myslím MF Dnes a Lidové noviny,
převzal Andrej Babiš pod svou kontrolu. Musíme si uvědomit, že ve chvíli,
kdy by veřejnoprávní média byla okleštěna, bylo by to velmi nebezpečné z
hlediska kontroly nad tím, jak stát funguje. Nezávislá veřejnoprávní
média potřebujeme k tomu, abychom žili ve skutečně svobodné, normálně
fungující demokratické zemi. Já tedy nevidím nově navrhovaný způsob
volby za zásadně lepší než ten dnešní. Současný způsob, jak volíme
členy rady, znamená, že politické strany musí být schopny se i v
Poslanecké sněmovně ubránit snahám na ovládání médií. A věřím, že
pokud to nedokáží a budou si myslet, že budou pány situace, tak je nakonec
protest lidi umravní, takže pochopí, že takhle ovládnout média nemohou.

Útoky některých politiků na některá média, na některé pořady nebo na
konkrétní novináře jsou někdy dost drsné. Třeba současný premiér v
demisi Andrej Babiš nazval novináře České televize zkorumpovanou pakáží,
Tomio Okamura už mluví i o zkorumpovaných otázkách, jednoho reportéra
České televize, který mu pokládal zcela legitimní dotazy, dokonce nazval
ksindlem. Neobáváte se, že pokud budou politici dál vyvolávat nenávist
vůči médiím, může to skončit jako na Slovensku i vraždou novináře?

Mluvila jsem v souvislosti s prezidentem, že vyvolávání nenávisti ve
společnosti je to nejnebezpečnější, co může nastat, a stejné je to i ve
vztahu k médiím. V kontextu Slovenska, byť si musíme počkat na výsledek
vyšetřování, vidíme, kam nenávist vede. A to je to poslední, co bychom si
přáli. Já doufám, že k něčemu takovému u nás nedojde, že si snad
všichni uvědomí, kromě pana Okamury, tam to nečekám, že to, čemu
říkám demokratický provoz země, jsou na jedné straně demokratické
instituce a vedle toho média, která zprostředkovávají informace mezi tím,
co se ve státě děje, k těm, kteří ty informace potřebují, tj. občanům.
A aby to zprostředkování informací a svobodných názorů mohlo probíhat,
nemůže být žádná strana okřikována, nemůže být devastována
žurnalistika jako celek. Vidím, že někteří politici se tak chovají a tím
dělají tu nejhorší službu své zemi.
