Takhle Číňané opravdu uvažují, píše ekonom Michl

Ekonom a externí poradce ministra financí Aleš Michl se v dnešní MF Dnes
vyjádřil k návštěvě čínského prezidenta Si Ťin-pchinga v Česku. Podle
něj se čínská hlava státu ocitla v zemi, kde se hodně mluví, hodně
plánuje, ale po slovech a brožurách už nenásleduje žádná akce.

„Je to taková menší brožura. Napsali ji komunisté z Číny, ale není
rudá, nýbrž modrá. A na to, že ji schvalovala tamní nejvyšší Státní
rada, pak ještě národní rozvojová a reformní komise a dvě ministerstva k
tomu, se jmenuje docela moderně – Vize a akce,“ popisuje překlad
oficiální čínské vize o Nové Hedvábné stezce Michl. A právě tuto
brožuru přivezl do Prahy také Si Ťin-pching.

„Víme, že Číňané ovládli J&T banku, Pivovary Lobkowicz, koupili budovu
bývalé Živnobanky v Praze… Předtím během pěti let pomohl CzechInvest
zprostředkovat šest čínských investic do Česka v hodnotě 1,26 miliardy
korun. Nyní tohle všechno Číňané trumfují ohlášenými obchody
přesahujícími 10 miliard korun. A další smršť projektů zřejmě
přichází s tím, že sem přijel jejich prezident,“ uvedl ekonom.

Číňané podle Michla mají zájem udělat si z Prahy finanční centrum pro
obchody ve střední a východní Evropě. Mají zájem tady ale i žít a být
součástí kultury.

„To, jak Číňané opravdu přemýšlejí, ukazuje právě jejich modrá
brožurka, ne to zahřívací kolo, které tady předvedli prvními velkými
investicemi. Asi si ze školních lavic pamatujete Hedvábnou stezku. Byla
základem starověkého a středověkého mezinárodního obchodu. Byla to trasa
spojující Čínu s Mezopotámií, Persií, Indií a Středozemním mořem –
Římem, Evropou… Po těchto cestách se dopravovalo v karavanách a na
lodích do Evropy hedvábí (proto ten původní název), porcelán, koření,
léky, parfémy. Naopak opačným směrem, na východ, sklo, zlato, stříbro,
koberce, datle, víno, koně. Zboží se posouvalo mezi sklady, obchodními
centry na trase, až dorazilo do cíle,“ popisuje ekonom s tím, že právě
to chce Čína znovu nastartovat. A již to i startuje.

„Kromě spojení s Evropou je pro ně prioritou vybudování ekonomických
koridorů Čína – Mongolsko – Rusko a Čína – střední Asie –
západní Asie a dále pak Čína – Indočínský poloostrov,“ popisuje. A
závěrem se pouští do kritiky Česka. Si Ťin-pching se totiž podle něj
ocitl ve státě, která nemá dokončené dálnice, naplánované už od
Husáka. „Si Ťin-pching přijel z největšího komunismu na světě s malou
brožurkou, na kterou navazuje AKCE, do země, která dlouho plodila velké
brožury BEZ AKCE,“ uzavřel.

Svůj názor k čínským investicím vyjádřil také Petr Fischer v
Hospodářských novinách. „Můžeme si namlouvat, že čínské peníze
pomáhají spolurozvíjet místní ekonomiku. Z hlediska HDP moc ne. Zájem je
politický,“ uvedl.

„Pro Čínu je Česko marginálním trhem. Strategicky zajímavým je jen
politicky: může být záchytným bodem pro obchody v dalších zemích EU,
které nepatří k pevnému unijnímu jádru. Proto se také mluví o
finančním čínském centru v Praze, což je pořád jen zbožné přání
Hradu a politiků a byznysmenů s ním spojených. Čína se dostala do
ekonomické krize, kterou řeší mimo jiné tím, že hledá nové možnosti
vydělávání peněz v zahraničí,“ podotkl Fischer.
