Klacky místo sametu! Totalitní komanči ze mě komunistu neudělali, to až
demokraté. Babiši, buď jako Kaddáfí, vykládá svérázný člen KSČM

Komunista Oldřich Duchoň byl kandidátem KSČM do Poslanecké sněmovny v
Jihomoravském kraji, ovšem do Poslanecké sněmovny se nedostal, přestože
lidi dráždil svérázným heslem „nastal čas vyměnit samet za klacky“.
Podle Duchoně ale v KSČM ne všichni pochopili, že v tomto případě šlo o
recesi; podobně prý kdysi dráždil i Miroslav Sládek heslem, že by občané
měli vládu Václava Klause naházet do Vltavy. „Politická strana či hnutí
je kolektivní sport a v kolektivním sportu nevyhrává jedinec, ale celek.
Jedinec může v kolektivu vyniknout přirozeně, podobně jako Miroslav
Grebeníček. Ale postoupit se dá i z recese. Podívejte, jak to dokázal
Dominik Feri, či Marek Benda!“ říká k tomu mimo jiné v rozhovoru
ParlamentníchListů.cz Duchoň.

Cítíte spokojenost s výsledkem sněmovních voleb? Ve volbách zvítězilo
hnutí ANO, překvapili Piráti i SPD, „tradiční strany“ naopak hluboce
propadly. Čím si to vysvětlujete?

To je jednoduché. Oslovily voliče. Tradiční strany se utopily v
proklamacích a dostaly také vysvědčení za svoji práci na vrcholové
úrovni. To není vůbec složité pro soudného člověka pochopit.

KSČM získala pouhých 7,76 procent, což je nejhorší volební výsledek v
historii. Podobně je na tom i ČSSD. Kde vidíte příčinu tak velkého
neúspěchu levice?

Tento debakl jsem ve svých prognózách předpovídal a byl jsem přitom
optimista. Má prognóza totiž zněla 8,5 procent pro KSČM. Je to opět o
lepší práci - a hlavně o práci mezi lidmi a pro lidi, nejen pro sebe.

Očekával jste po tak ohromném debaklu ve vedení KSČM nějaká personální
zemětřesení a vyvození osobní odpovědnosti partajních špiček?

Ještě uvidíme, jak se to v KSČM vyvrbí. Odpovědnost ale mají všichni
členové strany, i když zejména hlavní „generálové“. Já se také
odpovědnosti nezříkám, jen mi jaksi nebylo dopřáno slyšení, když jsem
na některé věci upozorňoval dopředu.

V loňských senátních volbách vás KSČM v Brně poslala (58. obvod, pozn.
red.) do boje o křeslo jako svého favorita, nyní jste ve sněmovních
volbách kandidoval až z nevolitelného 17. místa. Měl byste k tomu nějakou
poznámku?

Pro to je jednoduchá odpověď: Prostě o tom rozhodly nominační konference a
hlavy pomazané. Respektoval jsem to, i když jsem k tomu mohl mít milión
námitek. Já si o funkce říkat nechodím a nebudu! Navrhnou-li mne ostatní,
pak to přijmu, ale pokud nenavrhnou, nezblázním se. Ale konečné výsledky
mě ze 17. místa nepřekvapily.

Volební kampaně KSČM zpravidla nebývají příliš graficky a ani hesly
nápadité. Vy jste ale vsadil v těchto volbách na „svůj vizuál", měl
jste jinou grafiku, fotografie, ba dokonce i hesla. Co vás k tomu vedlo?

Vsadil jsem na lidi, co mi fandí. Nc víc, nic méně. Víte, spousty věcí
jsem začal dělat v životě z recese a u toho zůstanu i nadále. Legrace je v
tom, že lidé, co mi pomáhali, se ke mně přidali - reakce na to se pak
rojily jak na Facebooku, tak i na Twitteru. Další věci vám ale k tomu
prozrazovat nebudu. Víte co je know how?

Některá média jste ve „své“ kampani zaujal dost svérázným heslem: „Nastal
čas vyměnit samet za klacky“. To jsou ale hodně silná slova. Co jste tím
chtěl říci?

Věřím, že mě spousta lidí pochopila, ale těm, kteří chápat nechtějí,
je zbytečné něco osvětlovat. Vyměnit samet za klacky? To je podobné, jako
když Miroslav Sládek provolával „naházet vládu do Vltavy". To platí pro
domácí scénu. A pro tu mezinárodní? Jsme slovanský národ a asi jsme
zapomněli na nástup anglo rasismu. V historii jsme ale vždy byli obětováni.
V uprchlické krizi jde témeř vždy o ekonomickou záležitost těch, co
prchají, ale vyberte si mezi nimi „potřebné"! Ovšem co s „nepotřebnými",
kteří jsou bez dokladů a peněz? Mohou se v EU rozprchnout jak je libo a pak
se dostanou třeba i k nám... A pak nastává onen problém. No a tito „levní
lidé" z východu - pokud vůbec budou pracovat - mohou starousedlíkům
vytvořit peklo. Navíc při bydlení na ubytovně nemají u nás problém
pracovat za deset tisíc. Proč? Protože u nich „doma“ je průměrný plat
v přepočtu jen dva tisíce. Jenže v momentě, kdy jich tu zůstane víc, tak
nějakého „blázna“ pak může napadnout svěřit tomuto etniku i volební
právo, jako se to stalo třeba v Angli, kde starosta Londýna řekl, že se
budou muset chtě. nechtě podřizovat vpodstatě rasovému útisku... Chtěl
bych ale zdůraznit, že nejsem žádný rasista, jen bych rád, abych každý
zůstal tam, kde se narodil, což nevylučuje, že se můžeme vzájemně
navštěvovat a přitom můžeme respektovat danou kulturu po celém světě.

Na svém osobním facebookovém profilu poměrně často a ostře kritizujete
jak samotné vedení KSČM, tak i poměry ve straně. Máte ale kromě kritiky i
recepty na to, jak to "dělat" jinak?

Nabízel jsem a nabízím spousty věcí, zkušenosti i lidi, které mám kolem
sebe. Jenže má slova téměř vždy zapadají. Nemíním dokola házet hrách
na stěny. Můj návod zazní až bude třeba. Víte, nejvíce kritický jsem v
prvé řadě k sobě. Pokud ale kritizuji, tak mám vždy připravena řešení.
Ti, co mě nejblíže znají, to ví, ale zatím zůstaneme u toho, že recept
je zároveň moje know how. A to nebudu vytrubovat do světa!

Vraťme se k propadu tradičních stran. Zvítězil Andrej Babiš se svým
hnutím ač proti němu jeho političtí konkurenti i média vedla ostrou
protikampaň. Navíc Babiš čelí trestnímu stíhání. Jak si ale takovou
popularitu Andreje Babiše vysvětlujete?

Lze si to vysvětlit jednoduše. Andrej Babiš něco dokázal, ať je to jak
chce a ať to bylo jak bylo. Trestní stíhání není trest. Jen odbočím.
Největším trestem je svědomí. No a o jeho popularitu se postarali sami
odpůrci. On - narozdíl třeba od KSČM - svým vystupováním obrátil
negativa ve svůj prospěch. To se ale KSČM nepodařilo za 28 let nikdy! Kde co
se svádí na komunisty, ale nikdy tohoto faktu nedokázala strana využít ve
svůj prospěch!

Chtějí snad ti, kteří volili Andreje Babiše, Tomia Okamuru, ale i KSČM
tzv. vládu silného vůdce, který se o ně prostřednictvím státu „postará“?

To ani ne, jen lidé prostě momentálně hledají v někom spasitele. Ten ale
nebyl a ani nikdy nebude. Lidé musí pochopit, že spasitelem je každý sám.
Samozřejmě postiženým lidem - ať fyzicky či mentálně - je třeba pomoci.
Já si ale myslím, že Andrej Babiš je takový český Silvio Berlusconi. Kdo
nevidí, či nechce vidět paralelu, tak ji možná uvidí až časem, ale
opravdu nejsem prorok. Krásné by bylo, kdyby byl minimálně Muammar Kaddáfí.

Kdo je tzv. typický volič KSČM? Je to důchodce, či sociálně frustrovaný
jedinec, který čeká návrat předsametových jistot? Těžko lze očekávat
to, že by KSČM volil ten, komu vyhovuje dnešní demokracie a kapitalismus...

Začnu od konce. Demokracie trvá maximálně pět dnů po jakémkoliv převratu
a potom nastává totalita, protože musíte tak či tak vytvořit zákony. Jde
jen o to, zda budou výhodné pro většinu lidí, nebo jen pro menšinu. Tedy
zda budou sloužit lidem, anebo budou proti nim. O demokracii si nechte ale
zdát! Vrcholem „demokracie" je totiž akorát anarchie. A typ demokracie
podle mne? K tomu malinko odbočím. Víte v „Říši“ mají taky zákony a
byť jsou „blbé či hloupé“ tak je všichni dodržují. U nás může
vzniknout sebelepší zákon, ale hned druhý den po jeho platnosti někdo
objeví, jak jej lze obcházet.

A kdo je typický volič KSČM? Ti totalitní komanči ze mě komunistu jistě
neudělali, ale novodobým „demokratům" se to podařilo. Určitě v tomto
nejsem nijak ojedinělý, frustrovaných jedinců je v dnešní době habaděj!
Zrovna tak jako v minulosti existovaly pitomosti, tak existují i dnes. Avšak
domnívám se, že těch spokojených a usměvavých tváří bylo v minulosti
více. A to je na pováženou! Odpovím vtipem: Chcete-ll dnes někoho nazlobit,
začněte se smát!

V Kraji Vysočina za KSČM kandidovala Helena Vrzalová, která byla ze
zaměstnání „odejita“ za hrubé porušení pracovní kázně. Jak to, že
pro komunisty toto nebylo překážkou?

To je otázka svědomí každého jedince. Ukažte mi ale někoho, kdo nikdy nic
neprovedl!

Vrcholní straničtí představitelé před volbami hlásali navenek jednotnost
partaje, v kampani ovšem jednotliví kandidáti nabádali voliče, aby „kroužkovali“
právě toho konkrétního uchazeče o poslanecký post a doslova se podbízeli
na svých profilech. Kam zmizela ona proklamovaná "stranická jednota"?

Právě na to poukazovala moje kampaň, kterou ovšem někteří nepochopili.
Politická strana či hnutí je „kolektivní sport“ a v kolektivním sportu
nevyhrává jedinec, ale celek. Jedinec může v kolektivu vyniknout přirozeně,
podobně jako Miroslav Grebeníček. Ale postoupit se dá i z recese. Pdoívejte,
jak to dokázal Dominik Feri, či Marek Benda! Podobnost čistě náhodná
Tydýt - Pavlásek v taneční soutěži či druhé neuznané místo v soutěži
o Zlatého slavíka Brněnské legendy Rudy Kovandy.

Příští rok se budou konat komunální volby. Jak se na ně připravujete?
Vsadíte na kvalitní marketing, nové tváře a masivní intervenci na
sociálních sítích, které mohou pomoci ve volebním rozhodování lidí?

Tato otázka jde zatím mimo mne. Za prvé jsem dlouhodobě nemocen a za druhé
- pokud se ke mně dostaly dobré informace - tak KSČM se prý chystá k tomu
se mnou rozvázat pracovní poměr. Prý mne dokonce chtějí vyloučit ze
strany! Podrobnosti k tomu ale řeknu, až přijde čas. Rozhodně nebudu nad
ničím fňukat. Chci však i nadále přispívat k tomu, aby se žilo
většině lépe, ne menšině. Teď půjde o to, zda o to lidé budou stát.
