Pravda o Topolánkovi. Všechno jinak. Zamlčená akce s Klausem a prokurátor
Ištvan. Dobře obeznámený zdroj vyložil karty

ROZHOVOR „Ten jadrný a občas neotesaný chlapík je ve skutečnosti setsakra
chytrý, sečtělý a vzdělaný, jeho politické analýzy jsou brilantní,“
říká o Miroslavu Topolánkovi publicista a hudebník Petr Štěpánek. Řekl
svůj názor i na to, že Andrej Babiš označil Topolánka za
nejzkorumpovanějšího premiéra v historii Česka. „Andrej se bojí. Jestli
někdo vidí do jeho špinavých obchodních a politických praktik a jestli
někdo může zkřížit jeho plány na totální ovládnutí celé republiky,
pak je to právě Topolánek, valašský střelec,“ míní Petr Štěpánek.

Miroslav Topolánek oznámil kandidaturu na prezidenta. Co na jeho rozhodnutí
říkáte?

O Topolánkovi si každý můžeme myslet, co chceme, ale nic to nezmění na
faktu, že svými politickými zkušenostmi o parník převyšuje všechny
ostatní Zemanovy vyzyvatele. Já jeho kandidaturu jednoznačně vítám. Ale
abychom si správně rozuměli. Ideální prezident neexistuje. V přímé
volbě se totiž nevybírá z nekonečné nabídky, nýbrž z množiny namnoze
bizarních postav, politických mimoňů či tuctových exhibicionistů.

Proč podle vás oznámil svou kandidaturu až doslova na poslední chvíli?

Protože se opravdu na poslední chvíli rozhodl. Někteří kolegové ho ke
kandidatuře vyzývali už loni, ale vždy to odmítal. A jeho argumenty byly
racionální. Mluví pravdu, když říká, že jeho rozhodnutí kandidovat je
spíše emotivní. Na druhou stranu je fakt, že lépe si to načasovat nemohl.
Jeho kandidatura je bleskem z čistého nebe, který přepisuje celou
nadcházející prezidentskou kampaň. Bude to opravdu zajímavé.

Podpis pod Topolánkovu kandidaturu přidala například senátorka za ODS
Daniela Filipiová. Ta mimo jiné řekla, že by byl důstojným představitelem
tohoto státu. „Je to nesmírně vzdělaný člověk, který má politické
vize,“ uvedla. Co na to říkáte?

Možná víc než leckdo jiný vím, co dokážou média. Stejně jako uměla
vytvořit nejoblíbenější politiky z líné Buzkové či vychcánka Grosse, s
Topolánkem je to přesně naopak. Ten jadrný a občas neotesaný chlapík je
totiž ve skutečnosti setsakra chytrý, sečtělý a vzdělaný, jeho
politické analýzy jsou brilantní. Ne že by Topolánek neměl své mouchy,
ale každopádně to byl poslední předseda vlády, který opravdu měl respekt
svých ministrů. Žádný z jeho podřízených by si k němu nedovolil to, co
později Kalousek vůči Nečasovi či Babiš vůči Sobotkovi. A že se někdo
pozastavuje nad tím, že o něm někteří mluví pochvalně? Proboha, co je na
tom špatně, že naprostá většina Topolánkových ministrů na něho jako na
šéfa vzpomíná v dobrém? A propos, Daniela Filipiová je moje nejmilejší
senátorka. Garantuju vám, že coby bývalá ministryně zdravotnictví a
Topolánkova dlouholetá kolegyně ze Senátu ví, o čem mluví.

Slova podpory vyslovil i předseda ODS Fiala, který uvedl, že jde o vážného
kandidáta s politickými zkušenostmi a zahraničněpolitickým rozhledem. Má
pravdu?

Má. Topolánkův přehled o zahraniční a především energetické politice
je dokonalý. Jen si vzpomeňte, s jakým přehledem tenkrát coby „šéf“
Evropské rady řešil plynovou krizi. Co je pryč z politiky, občas se
potkáváme. A vždy znovu a znovu si říkám, jaká je škoda, že politika
těm, kteří v ní dostali pořádně přes držku, většinou nenabízí
druhou šanci. Protože pokud je takový člověk schopný sebereflexe, má
neuvěřitelnou a nepřenosnou životní zkušenost. Topol o svých chybách ví
a přiznává je.

Do Topolánkovy kandidatury se naopak poměrně ostře opřel Andrej Babiš,
který pro deník Právo uvedl, že jde o nejzkorumpovanějšího premiéra v
historii Česka. Doslova řekl: „Nemůžu tomu uvěřit, že
nejzkorumpovanější premiér od samostatného státu se uchází o funkci
prezidenta.“ Co Andreje Babiše podle vás k těmto slovům vede?

„Capo di tutti čápi“ Andrej se bojí. Jestli někdo vidí do jeho
špinavých obchodních a politických praktik a jestli někdo může zkřížit
jeho plány na totální ovládnutí celé republiky, pak je to právě
Topolánek, valašský střelec, který se nebojí. Takže se ani nedivím, že
ten komunistický oligarcha s estébáckou minulostí kvičí jako podsvinče.
Toho kvikotu si ještě užijeme.

Jaké zkušenosti máte s Mirkem Topolánkem vy osobně?

Za některé jeho eskapády bych ho sice zabil (smích), ale jinak ho mám
docela rád. Každopádně je to úplně normální chlápek, navíc
neuvěřitelně zábavný společník, se kterým je radost jít do hospody.
Bylo několik období, kdy jsem mu byl docela blízko. V předvečer jeho
zvolení předsedou ODS ve Františkových Lázních jsem mu redigoval jeho „vítězný“
kandidátský projev. Pak jsem mu po nějaký čas, než si ho Marek Dalík
oplotil, dělal jakéhosi neformálního mediálního poradce. Neskromně
připomínám, že volební preference ODS tehdy oscilovaly okolo 40 procent.
Ale to byla především jeho zásluha.

Jak zpětně vidíte ODS v době, kdy ji právě Topolánek vedl?

Víte, on každý předseda vlády potřebuje mít vedle sebe někoho, kdo
selektuje ten zástup lidí, kteří se k němu tlačí. Proč? Protože
někteří lidé opravdu mohou být předsedovi vlády nebezpeční. Jenže
Marek Dalík to přehnal a od Topolánka odstřihl i přátele, kteří mu bez
nějakých vedlejších úmyslů chtěli a mohli být nápomocni. S Topolem to
bylo takové nahoru dolů. V žádném případě si ale nemyslím, že on je
ten, kdo způsobil pád ODS. Když nastupoval, byla ODS na 20 procentech, když
byl vykopnut, byla také na 20 procentech. Ten strmý pád přišel až za
Nečase.

Krajští kmotři – termín, který v roce 2009 vnesl do české politiky a
českých médií právě tehdejší předseda ODS Mirek Topolánek. Jak s
odstupem času hodnotíte tento Topolánkův postoj a jak vidíte jeho „boj“
s kmotry?

Ne že by si za některé věci nemohl Topolánek sám, ale realita se od
mediálních mýtů dost liší.

Kmotři. Mýtus: Sám Topolánek je největší kmotr. Skutečnost: Byl to
právě Topolánek, kdo tuto zhoubu v těle ODS pojmenoval a začal proti ní
něco dělat. Však mu to také některé vlivné zákulisní kruhy nikdy
nezapomněly.

Fotovoltaika. Mýtus: Topolánek je sám solárním baronem. Skutečnost:
Právě Topolánek chtěl to fotovoltaické šílenství zastavit. Už to
nestihl. Mohl to dotáhnout jeho nástupce v premiérském křesle Jan Fischer,
ale to by nesměl být posera.

Rozhovor pro gay časopis. Mýtus: Topolánek se projevil jako xenofob.
Skutečnost: Média smysl jeho slov úplně otočila a takto upravená realita
posloužila jako záminka k jeho odstranění.

Lisabonská smlouva. Mýtus: Za Lisabonskou smlouvu může Topolánek.
Skutečnost: Topolánek nikdy nebyl a není eurohujer, o Lisabonské smlouvě si
nikdy nic dobrého nemyslel. Jenže premiér není premiérem jen sám za sebe,
ani jen za svoji stranu, nýbrž za celou zemi. A jaká byla tehdejší realita?
V Topolově vládě seděli eurohujerští lidovci a eurohujerští zelení, v
opozici byli eurohujerští socani, ODS byla rozpůlená, většina společnosti
také byla pro, o migrační krizi ještě nikdo nic netušil, k tomu všemu
neuvěřitelný, nepředstavitelný tlak z Bruselu, protože jsme byli poslední
zemí, která Lisabonskou smlouvu neratifikovala. Nakonec podepsal i největší
odpůrce Lisabonu Klaus. Ano, Topolánek mohl rezignovat, také Klaus mohl
raději rezignovat, jenže ono by to vůbec ničemu nepomohlo.

Ono to fakt není jednoduché, být předsedou vlády.

V roce 2013 prý chtěli Václav Klaus spolu s Mirkem Topolánkem založit novou
politickou stranu. Co je na tom pravdy? I vy jste v tom figuroval. Jak to tehdy
bylo?

To je věru zajímavá story. Druhá polovina roku 2012, Nečasova vláda
zvýšila daně, ODS opustila svoje základní ideové postuláty a její
preference strmě padají. Uvnitř poslaneckého klubu se zformovala skupina
tzv. rebelů, vesměs lidí blízkých bývalému předsedovi Topolánkovi. Na
brněnském kongresu ovšem rebelové prohrávají a Nečas upevňuje svoje
postavení. Preference dál letí dolů. A právě tehdy se sešli dva bývalí
předsedové Klaus a Topolánek, vyříkali si to mezi sebou a dohodli se na
společném postupu. Existovaly tři varianty. Zaprvé – převzetí ODS,
zadruhé – odloupnutí zdravé části ODS, zatřetí – založení nového
subjektu. Volby měly být za rok a půl, na všechno bylo dost času. Měly
následovat kulaté stoly v jednotlivých krajích, jejichž výsledkem mělo
být rozhodnutí, kterou variantou se půjde.

Do toho ovšem vstoupil Ištvan coby nástroj vládního převratu a rebelové
skončili ve vazbě. Nikdo mi nevymluví, že tehdejší mocenské, respektive
vlivové složky o tom všem z odposlechů nevěděly. A tak zasáhly, protože
opravdu „hrozilo“, že se ODS a potažmo pravice zkonsoliduje a sjednotí.
Pozoruhodné je, že o tomhle věru zajímavém sblížení Klause s Topolánkem
nikdo nikdy nic nenapsal a veřejnosti dodnes zůstává utajeno.

Proč se záměr s novou stranou nakonec nepovedl? A jaká tehdy tady byla
úloha Jany Bobošíkové?

Namísto řádných voleb v roce 2014 byly vyhlášeny předčasné volby v roce
2013. Na etablování nového subjektu nebyl čas, a tak přišlo chybné,
protože uspěchané rozhodnutí jít třetí variantou, tedy cestou nového
subjektu. Problém byl v tom, že tu byli dva „generálové“, pár „důstojníků“,
ale žádná armáda pěšáků. Myslím, že svoji příležitost tehdy
navždycky promarnili Svobodní, kteří se nesnesou s nikým, kdo s nimi
nesouhlasí na sto procent. V ten okamžik přišla hvězdná chvíle Jany
Bobošíkové, která jako tělo toho projektu (rozuměj jména na
kandidátkách) poskytla svoji Suverenitu. A protože Jana je a vždy byla
ambiciózní, což vůbec neříkám ve zlém, začala to celé prezentovat
nikoli jako projekt dvou bývalých předsedů, nýbrž jako projekt tří lidí,
tedy i jako projekt svůj. Záhy od toho dal ruce pryč Topolánek a následně
i Klaus. Torzo, které nakonec pod jménem Hlavu vzhůru kandidovalo, už
nemělo s původním záměrem nic společného. O to víc se na tom novináři
popásli.

Když se vrátíme ke kandidatuře Mirka Topolánka, je podle vás právě on
tím, kdo by mohl být „rovnocenným“ soupeřem pro Miloše Zemana?

Nikoli že by mohl být, on jím je. Je to zkušený a razantní pravicový
politik, který se jako jeden z mála nebál a nebojí nazývat věci pravými
jmény. Jeho stanoviska k migraci, islámu, bezpečnosti, euru či nemohoucnosti
EU jsou jednoznačná, tvrdá a nekompromisní. A jako „soukromá“ osoba
nyní není vázaný žádnou loajalitou, jako byl v době, kdy byl předsedou
vlády a musel prosazovat vládní stanoviska, nikoli pouze ty svoje osobní. A
jak správně říká prezident Klaus, Topolánek není žádný čerstvě
spadlý Marťan, žijící v iluzi, že politická kariéra se začíná na
Hradě v prezidentské funkci.

Komu z kandidátů dáváte největší šanci?

Myslím, že ten, kdo si na Topolánka vsadil teď, když byl kurz na jeho
zvolení prezidentem republiky ještě 20 : 1, vydělá v lednu příštího
roku docela slušné prachy.
