Kardinál Duka pohostil bezdomovce a sloužil mši za jejich zemřelé přátele.
Byli jsme u toho a tohle se tam dělo…

REPORTÁŽ Kardinál Dominik Duka sloužil ve středu v kostele sv. Štěpána
ve Štěpánské ulici v Praze mši za zemřelé bezdomovce. Po bohoslužbě
pražský arcibiskup pobyl s bezdomovci, kterým bylo zajištěno i
občerstvení.

Setkání pořádala křesťanská komunita Sant´Edigio, která v Česku
působí 25 let a pomáhá bezdomovcům, romským dětem či starým lidem, ve
spolupráci s paulínkami a sestrami Matky Terezy.

Český primas na úvod mše řekl, že mít domov neznamená jenom mít kde
bydlet, ale někam patřit – patřit někomu a aby někdo patřil nám ve
smyslu zapojení do mezilidských vztahů lásky a přátelství. Duka řekl,
že naši společnost trápí „duchovní bezdomovectví“.

Ve svém kázání kardinál rozebíral především motiv obětování se pro
duhého. Bůh tolik miloval lidi, že dopustil obětování svého
jednorozeného syna, aby lidé mohli být spaseni. Připomněl citát z Janova
evangelia, že „nikdo nemá větší lásku než ten, kdo položí život za
své přátele“.

V souvislosti s tím, že Bůh Otec obětoval svého syna Ježíše Krista,
připomněl i příběh z doby občanské války ve Španělsku, kdy za
republikánskou vládu bojující anarchisté a komunisté vraždili kněží i
jeptišky i další věřící, z nichž řadu později blahořečili a
svatořečili papežové Jan Pavel II., Benedikt XVI. i František. Podle Duky
se Alcazar stal symbolem podobně jako Varšava (která se ubránila před Rudou
armádou – pozn. redakce).

Alcazar byla pevnost v Toledu držená vlasteneckými jednotkami loajálními
generálu Francovi a byla obklíčena rudými republikány. Ti zajali syna
velitele pevnosti plukovníka Moscarda a chtěli pevnost vydat výměnou za jeho
život. To ale Moscardo odmítl a život svého syna obětoval, ale zachránil
tak obránce pevnosti včetně žen a dětí před rudými obléhateli. Podle
Duky to je příklad lásky k Bohu, člověku, rodině i ke své zemi.

Láska znamená chtít dobro pro druhého

Být křesťanem znamená podle Duky být s ostatními v přátelství, a když
je to nutné, je povinností křeťana obětovat i svůj život. Připomněl,
že vojáci přísahají, že jsou připraveni obětovat svůj život pro obranu
své vlasti, stejně tak policisté při ochraně občanů. Podobně i hasiči
či lékaři a zdravotní sestry ve válečných oblastech jsou připraveni
přinést obět nejvyšší.

Duka připomněl, že již řecký filozof Aristotelés razil myšlenku, že
láska znamená chtít dobro pro druhého, a pokud by toto pravidlo platilo,
nemusely by existovat zákony. V životě mohou nastat situace, kdy člověk
musí obětovat život pro druhého. Příkladem je i mateřská láska, kdy
mnohé rodičky daly život svému dítěti, ale o svůj při porodu přišly.

Potom se četla jména zemřelých lidí bez domova s jejich krátkými „medailonky“.
Jejich známí a přátelé za ně přitom zapalovali svíčky. Mnozí lidé se
neubránili dojetí.

Kardinál Duka bezdomovcům řekl, že jim katolická pražská Charita může
poskytnout noclehy a že je k sobě přijme. Jeden z bezdomovců k závěru mše
poděkoval kardinálu Dukovi a ten zase poděkoval jim, že vzpomínají na své
zemřelé přátele.

Na úplný závěr rozdával arcibiskup lidem bez domova, kteří k němu
přišli, medailonky se svatým archandělem Michaelem a Andělem Strážcem.
Před kostelem se pak rozdávaly horké nápoje a napečené buchty a ovoce.

Charita pro bezdomovce

Současný příliv mrazivého počasí vážně ohrožuje zdraví a životy
lidi bez domova. Proto tito častěji než v jiných obdobích hledají
útočiště v denních centrech a noclehárnách. Charita s tím počítá a
zavedla opatření, aby nikdo nemusel přes noc zůstat na ulici.

Arcidiecézní charita Praha se na začátku ledna připojila k mimořádným
opatřením Magistrátu hl. m. Prahy, díky nimž je situace v Praze pod
kontrolou a žádný člověk bez přístřeší nemusel být z noclehárny
odmítnut.

Mimořádná opatření v Praze zahrnují provoz třech krizových nocleháren.
Jsou otevřeny od začátku ledna do konce března. Arcidiecézní charita Praha
se podílí na provozu krizové noclehárny v Michli. Její kapacita je 120
lůžek a podle Stanislava Fialy bylo několik lůžek v uplynulých dnech
ještě přidáno: „Zatímco během ledna a většiny února přicházelo v
průměru 100 osob denně, při velkých mrazech v začátku tohoto týdne se
číslo zvýšilo až na 145.“

Lidé bez domova mohou v michelské noclehárně přespat, umýt se, dostanou
teplý čaj a chléb. Součástí této humanitární pomoci je i služba
zdravotníků. Noclehárna se otevírá každý den o půl deváté večer.
Její dveře se uzavřou před desátou hodinou, kdy začíná noční klid.
Lidé opouštějí noclehárnu do sedmé hodiny ranní.

Vedle krizových nocleháren mohou lidé bez domova v Praze využít i trvalé
noclehárny a další služby, které jsou otevřené celoročně.
Arcidiecézní charita Praha provozuje noclehárnu se 42 lůžky, azylový dům
s 33 lůžky a nízkoprahové denní centrum s kapacitou pro 100 osob. Tyto
služby se nacházejí v Pernerově ulici 20 v pražském Karlíně a ročně je
využije přes tisíc osob.

Důležitou službu vykonávají terénní sociální pracovníci, kteří lidi
bez domova vyhledávají přímo v ulicích, parcích a v opuštěných
budovách, kde přebývají. Nabízejí jim využití nocleháren i materiální
pomoc. Mnohdy tak zachrání člověka před umrznutím. Přímo v terénu
pomohou pracovníci Arcidiecézní charity Praha ročně 250 osobám.
