Choďte k Romům domů a dohlédněte, aby se děti učily! Aktivisté
spolupracující s vládou nabádají učitele. Ti pro ně mají jasnou
odpověď

REPORTÁŽ „Nároky různých aktivistů, aby učitelé ještě navštěvovali
rodiny a zajišťovali tam romským dětem i podmínky k přípravě na
vyučování, jsou zcela nesmyslné. Pokud dítě nemá doma vhodné prostředí
k tomu, aby se mohlo učit, zabývají se tím sociální pracovníci na
městských úřadech či magistrátech,“ shodují se v názoru pedagogové z
Moravskoslezského kraje. „Na školách fungují asistenti a výchovní
poradci, kteří organizují různé formy doučování, a existuje také řada
pedagogických programů, jež tyto záležitosti řeší. Umožnit dětem
vhodnou přípravu do školy ale musí v prvé řadě rodiče,“ doplňuje
vyjádření školských pracovníků například ředitelka Základní školy
Dětská v Ostravě-Porubě Zuzana Škapová.

Zástupci romských komunit v Ostravě už dlouhodobě tvrdě kritizují jeden z
problémů českého školství, a to segregaci – vyčleňování romských
žáků do některých škol či „zvláštních tříd“. Nejedná se ale jen
o ostravské specifikum, s podobnými potížemi se mají Romové potýkat také
v některých dalších českých a moravských městech.

Romští předáci kritizují především fakt, že vedení základek odmítá
umísťovat romské žáky do škol, jež jim vybrali jejich rodiče a do
kterých podle místa bydliště patří. Důvodem má prý být skutečnost,
že ředitelé se obávají většího počtu romských žáků ve školách,
což potom vede rodiče z většinové populace k tomu, aby své potomky
přihlásili jinam. V zařízeních, kam chodí převážná většina romských
dětí, pak má, podle názorů romských aktivistů, klesat úroveň výuky,
což je potom diskriminuje při výběru dalších stupňů škol a snižuje to
celkově i úroveň jejich vzdělání.

„My nesouhlasíme s tím, aby se děti umísťovaly do škol podle toho,
jestli jsou Romové, nebo pocházejí z většinové populace. V
Ostravě-Porubě se nám už daří tento trend měnit. Vítáme, že se ruší
základní škola Ladislava Štúra, kde byly soustředěny především romské
děti a s výukou jsme nebyli spokojeni. Protože při zápisu se tam
přihlásilo málo dětí, byla škola zrušena a žáci se přesunuli na
základní školu Dětská i jinam. Romští žáci byli začleněni do
různých tříd a výuka probíhá v pořádku, žádné stížnosti jsem tam
zatím neslyšela. Nicméně budeme podmínky na školách pro naše děti dál
sledovat,“ uvedla pro ParlamentníListy.cz Žaneta Mirgová, předsedkyně
Asociace romských rodičů z Ostravy, která pak ještě doplnila: „Chceme se
zaměřit i na další školy v našem městě, kde funguje segregace,
například v části Ostrava-Vítkovice. V této lokalitě například nejprve
zařadí romské děti do běžné školy, ale po určitém čase je stejně
přesunou do zařízení, kde se učí především jen Romové.“

Romští mluvčí mají na české učitele velké nároky

Někteří aktivisté působící při Radě vlády pro záležitosti romské
menšiny dále upozorňují na to, že prý čeští učitelé moc neví, jak s
romskými dětmi pracovat, a doporučují, aby pedagogové chodili i do
romských rodin a pomáhali tam vytvářet podmínky k tomu, aby se děti mohly
lépe připravovat na vyučování. S tím ale už moc nesouhlasí někteří
zkušení pedagogové. „Děti ze zrušené školy Ladislava Štúra, včetně
romských žáků, už k nám chodí, byly zařazeny do různých tříd a není
s tím žádný problém. Žákům, kteří mají s výukou potíže, pomáhají
pedagogičtí asistenti, organizují doučování i v odpoledních hodinách,
ale určitě si nemyslím, že je povinností učitelů chodit do rodin a
zjišťovat tam, jaké má žák podmínky pro učení. Vhodně je zajistit
musí přece v prvé řadě každý rodič,“ konstatovala ředitelka
Základní školy Dětské v Ostravě-Porubě Zuzana Škapová.

Podobný názor zastává pedagožka a výchovná poradkyně z Českého
Těšína Iveta Franková, která také působí v republikovém výboru
Českomoravské konfederace odborových svazů (ČMKOS). „Já v zařazování
romských žáků do základních škol nevidím vůbec žádný problém.
Každý rodič má právo si vybrat školu i vzhledem ke spádovosti bydliště,
a pokud mu není vyhověno, může se obrátit na příslušný školský úřad,
kde by měli provést rychlou nápravu. Nedělala bych z toho žádnou velkou
celospolečenskou kauzu. Nároky některých aktivistů či politiků, aby
učitelé ještě navštěvovali rodiny a zajišťovali tam dětem podmínky k
přípravě na vyučování, jsou víceméně zcestné. Na školách fungují
asistenti a výchovní poradci, kteří organizují různé formy doučování,
a existuje také řada pedagogických programů, které to řeší. Pokud dítě
nemá vhodné prostředí k tomu, aby se mohlo učit, zabývají se tím
sociální pracovníci na městských úřadech či magistrátech. Vždyť my
ani do rodin za žáky chodit nesmíme. Tyto záležitosti ohledně přípravy
přece musí řešit zejména rodiče,“ upřesnila učitelka s více než
třicetiletou praxí.

Určité potíže se začleňováním romských žáků do ostravských škol
ale přiznává místostarosta městské části Ostravy-Poruby Petr Zábojník,
ovšem s tím, že v Porubě nyní už tento problém téměř vyřešili.
Romské děti budou, podle něj, už naprosto standardně rozdělovány podle
místa trvalého bydliště do šesti tamních základních škol, a navíc
každé ze zařízení otevře jednu běžnou třídu bez speciální výuky (např.
matematiky či jazyků), aby to některé děti neznevýhodňovalo. K otázce
návštěv pedagogů v romských rodinách zastává však místostarosta
Zábojník svůj specifický názor, který je poněkud odlišný od
vyjádření řady pedagogů: „Sice nevím, jestli za dnešních pracovních
podmínek můžeme tlačit učitele k tomu, aby podobné návštěvy
uskutečňovali, nicméně si myslím, že by to bylo jistě přínosné, pokud
chceme mít romskou populaci vzdělanější. Jinak se mnohdy i ti dnešní
mladí Romové dostanou tam, kde jsou nyní někteří jejich rodiče či
příbuzní, a to si přece nepřejeme. Odmítám ale názory některých
aktivistů či úředníků, že naprostá většina ostravských pedagogů
nemá zájem se romským žákům věnovat.“

Ministerstvo školství se snaží segregaci odstraňovat

O rozmístění romských žáků do běžných základních škol tak, aby se
nesoustřeďovali jen do určitých zařízení, usiluje i ostravský magistrát.
„V současné době funguje v Ostravě 66 základních škol, tři z nich by
bylo možné označit za segregované, to znamená, že tam chodí víc než 30
procent romských žáků. Na území města nyní existuje pouze jedna
základní škola, která je navštěvována z více než 50 procent Romy a
další dvě jsou těmito žáky navštěvovány z 36 a 38 procent. Od září
2016 jsme se proto zapojili do evropského projektu „Rozvoj rovného
přístupu ke vzdělávání“, v němž je zapojeno 28 základek, které
usilují o spravedlivý přístup ke vzdělávání pro všechny děti bez
rozdílu, což nejlépe odráží přístup města i jednotlivých ředitelů
ZŠ. Od letošního roku je podpora obce tímto způsobem směřována i k
mateřským školám,“ informovala ostravská tisková mluvčí Andrea
Vojkovská.

Dlouhodobě se odstraňováním tzv. segregace v českém vzdělávacím
systému zabývá i Ministerstvo školství a tělovýchovy (MŠMT). Ve
školním roce 2016/17 jeho zaměstnanci například znovu zjišťovali na více
než čtyřech tisících školách počty romských žáků. „Nárůst
sociálně vyloučených lokalit s sebou bohužel nese z velké části i
segregaci, je pak podstatně horší jí zabránit a řešení nezáleží jen
na aktivitách MŠMT, městech a školách, ale také na krocích v oblasti
zaměstnanosti, kooperací mezi Agenturou pro sociálně vyloučené lokality
spadající pod ministra Chvojku a podobně. Je to běh na dlouhou trať.
Ministerstvo školství realizuje v této oblasti už delší dobu řadu
opatření. Snad nejzásadnějším krokem v tomto směru bylo uvedení do praxe
novely školského zákona, jejímž účelem byla komplexní změna ve
vzdělávání žáků se speciálními vzdělávacími potřebami a posílení
inkluzivního prostředí na školách. V kontextu novely se pak zajistilo
financování podle skutečných potřeb žáků a studentů, zavedlo se i
povinné předškolní vzdělávání,“ sdělil Antonín Zelenka z Oddělení
vnějších vztahů a komunikace MŠMT v Praze. Ten pak ještě závěrem uvedl:
„Při řešení tohoto problému se určitě nechceme dotknout žádných
poctivých pedagogů. Jistě i na Ostravsku existuje velké množství učitelů,
kteří mají zájem tento nešvar odstranit. Není možné paušalizovat a
házet všechny do jednoho pytle. Zbytečně bychom tak dehonestovaly řady
kvalitních kantorů, ale na druhé straně i romské rodiče, kteří o své
děti mají zájem a vytváří jim dobré podmínky pro studium.“
