Hradílkova hladovka. Jaký byl její smysl? Promluvil režisér

Igor Chaun se v časopisu Reflex rozepsal o Tomáši Hradílkovi, který držel
hladovku proti druhé prezidentské kandidatuře Miloše Zemana. Ačkoli byla
tato hladovka po osmnácti dnech ukončena, měla podle Chauna smysl. Ve svém
textu vysvětluje proč.

Tomáš Hradílek, bývalý disident a ministr vnitra, začal 1. listopadu 2017
držet hladovku proti druhé prezidentské kandidatuře Miloše Zemana. Dal
najevo, že je ochoten i zemřít na protest proti této kandidatuře. V
Lipníku nad Bečvou však Zeman bývalému chartistovi vzkázal, že život
jednoho člověka není důležitější než život 113 tisíc lidí, kteří
podpořili Zemanovu kandidaturu.

Hradílek se i tak rozhodl vytrvat a když s ním autor hovořil po telefonu,
zdálo se mu, že je Hradílek v rámci možností veselé mysli a nehodlá se
svým protestem skončit. Chaun mu přesto chtěl jeho protest rozmluvit.

„Uvědomil jsem si, že žijeme v době, kdy jsme mylným způsobem
zbožštili naše politiky. Otevřeme noviny, čteme o politicích. Zapneme
televizi nebo rádio a jako hlavní postavy našich životů objevují se –
politici! Co který řekl, s kým se sešel, komu poslal SMS a případně z
čeho je nově podezřelý. Uvědomil jsem si, že politici nejsou božstva
našich dnů! Jsou to úředníci, kteří mají pouze sloužit a tvořit rámec
pro náš spokojený život. A nemáme se jimi pořád zabývat a trápit. I to
povím panu Hradílkovi, říkám si. A třeba najdu odvahu a řeknu mu, že
jeho rozhodnutí možná nevyvěrá z protestu vůči Miloši Zemanovi, ale z
jakési vnitřní nespokojenosti se sebou. Z osobní zahořklosti, již v sobě
člověk za léta nashromáždil a kterou teď (zástupně) ventiluje
zdánlivým aktem hrdinského činu… Pan Hradílek říká, že jeho hladovku
může ukončit pouze Miloš Zeman tím, že stáhne prezidentskou kandidaturu.
Ale řeknu mu, že se plete. Ve skutečnosti ji může ukončit jen pan Tomáš
Hradílek, když pochopí, že život má smysl a je krásný v každé
vteřině, v každém věku a za každé situace. A dokonce i v případě, že
by byl Miloš Zeman znovu zvolen prezidentem,“ napsal Chaun.

V sobotu dorazil do Lipníku a dozvěděl se, že někteří lidé Hradílka
podporují, jiní jeho počin považují za přehnaný. Oba tábory se ale
shodnou na tom, že by bylo dobré, kdyby od svého zájmu upustil.

A když autor dorazil k domu Tomáše Hradílka, čekalo ho překvapení.
Uvítal ho syn Tomáše Hradílka, jenž také nese jméno Tomáš a oznámil mu,
že otce z lásky donutili, aby po osmnácti dnech zase začal jíst. Když s
ním novinář chtěl mluvit, syn už mu to nedovolil, protože přítomnost
médií by Tomáše Hradílka staršího mohla zvyklat v rozhodnutí žít. „Před
rokem nám zemřela máma. Nedopustíme, aby teď odešel i otec. I kdyby nám
to do smrti neodpustil…“ uvedl syn.

Podle Chauna přesto měla akce Hradílka staršího svůj smysl. Věří v to
prý i Hradílek starší, se kterým novinář mluvil po telefonu cestou z
Lipníku. Přesvědčoval Hradílka, že by nemělo smysl, aby umíral.

„Kdybyste to dokončil, tak slušný lidi uděláte smutný a ty neslušný,
ty se budou stejně smát a budou vám to přát. Takže byste nezměnil nic. No
a pak, vždyť ať ten Zeman kandiduje. Naopak! A já si moc přeju vidět ho po
druhém kole, jak se svým týmem odchází!“ „No…“ povídal pan
Hradílek, „taky v to věřím. Tak snad i těch mých osmnáct dnů mělo
smysl,“ uzavřel.
