Svědectví z USA: Posrali jste se. Přehlížíte, jak bídně žijí lidé na
venkově. Už je štvete, tak volili Trumpa

Skutečnost, že volba Donalda Trumpa prezidentem USA je vyhřeznutím letité
prohlubně mezi americkým venkovem a městy, popisuje v obsáhlé stati
americký publicista David Wong. Překlad jeho článku s titulkem ,,Jak se
polovina Ameriky posrala" přináší server A2larm.cz.

Autor se nejprve snaží vysvětlit fenomén Donalda Trumpa. Poukazuje na to,
že existuje univerzální zkratka, kterou hollywoodské filmy používají na
to, aby odlišily dobré a zlé chlápky. Ti dobří jsou obyčejní lidé z
venkova, zatímco ti zlí jsou dekadentní hajzlové, kteří žijí ve městě
a chodí oblečeni v divných šatech. Ve Hvězdných válkách je Luke
Skywalker farmářský chlapec, zatímco všechny záporné postavy žijí v
naleštěné vesmírné stanici. Ve Statečném srdci je hlavní hrdina
obyčejný farmář, ale ničemný král žije na luxusním hradě, oblečen v
nóbl šatech.

Tohle téma se objevuje v několika podobách: primitivní proti pokročilému,
tvrdé proti útlocitnému, maskulinní proti femininnímu, chudí proti
bohatým, čistí proti zkaženým, tradiční versus divní. Toto dělení je
kódem pro základní osu: venkov proti městu. Je sice jasné, že zmíněné
dvě linie se neustanovily jen na základě nějakých filmů. Naopak, filmy
používají zmíněnou zkratku právě proto, že toto rozlišení tu existuje
odedávna. My venkované jsme prostě naprogramovaní na to, abychom
nenáviděli upjaté elity. A to nás přivádí k Trumpovi, píše dále Wong.

Celý text je ZDE

Vyrostl jsem v trumpovském státě

Upozorňuje, že sám se narodil a vyrostl v trumpovském státě. „Moje
rodina jsou trumpovští lidé. Pokud bych se nepřestěhoval a nezískal tenhle
divný job, volil bych ho. Vím to zcela jistě,“ píše dále Wong a
pokračuje: „Pokud budeme chtít porozumět fenoménu Trump, potřebujeme se
podívat na podrobnější mapu politických preferencí. Uvidíme, že
většina amerického území je republikánská, kromě různých modrých
pruhů a bodů – to jsou hustě osídlená města. Tyto modré ostrovy se
nacházejí v červeném oceánu. Ačkoliv města tvoří méně než čtyři
procenta celého území, žije v nich 62 procent populace a nachází se v nich
drtivá většina veškeré popkultury. Naše filmy, televizní show, hudební
skladby, stejně jako zprávy – to vše k nám přichází z těchto modrých
ostrovů.“

Někdo se může ptát, zda to vše není o rase a zda nejsou Trumpovi voliči
jenom parta rasistů. „Ze své vlastní zkušenosti mohu říct, že rasismus
mého mládí si vždy držel určitý odstup. Nikdy jsem neviděl, aby se
kdokoli z mé rodiny, z mých přátel nebo spolužáků choval hrubě k
černochům z našeho města. Chodili jsme s nimi do práce, hráli s nimi
počítačové hry, zdravili jsme je. To, co jsem naopak slyšel, byly vždy
komentáře, že když se ve městě ocitnete na ‚tom špatném místě‘,
bude to pro vás znamenat, že vás vytáhnou z auta, znásilní a upálí
zaživa. Když se na to zpětně dívám, myslím, že to bylo o tom, že
lokální menšiny byly v pohodě – dokud byly jako my,“ píše Wong.

Oběti teroristických útoků křičí a odpovědí elit je...

„Černoši se bouří, muslimové vybuchují, gayové šíří AIDS, mexické
kartely popravují děti, ateisté strhávají vánoční stromečky. A mezi
tím vším liberálové popíjejí ve svých luxusních apartmánech značkové
víno a tvrdí: ‚Ale vždyť to jsou právě bílí křesťané, kdo je
naším skutečným problémem!‘ Oběti teroristických útoků křičí o
ulici dál od jejich sociálního skleníku a jedinou odpovědí elit je nářek
nad tím, že mužům není dovoleno používat dámské toalety a že je kruté
chovat kuřata v klíckách,“ píše dále Wong.

Takový postoj označuje za šílenství. „Mají hlavu zaraženou v písku tak
hluboko, že už nerozeznají, kde je levá a kde pravá. Základní a zjevné
pravdy, které platily po tisíce let, jsou teď vysmívány a shazovány –
například to, že je lepší tvrdá práce než závislost na vládě, že
děti se mají lépe v péči obou rodičů, že mír je lepší než. vzpoura,
že striktní morální kód je lepší než bezuzdný hédonismus, že lidé si
více váží věcí, kterých museli dosáhnout, než těch, které dostanou
zadarmo, nebo že nevyletět do povětří díky bombě je lepší než vyletět
do povětří díky bombě. Jak se na venkově říká: Když mi močíš na
nohu, neříkej mi, že prší. To, na čem byla Amerika bezesporu založena –
rodina, víra a tvrdá práce –, vyšlo z módy a bylo označeno za
malomyslné. Tyto povýšené elity se ze svých slonovinových věží smějí
tomu, jak tyto základy podkopávají, a pak napíší dlouhé chytré články
o tom, jak to jsou právě praotci zakladatelé, kdo může za tento kolaps,“
uvádí Wong.

Když pršelo, do naší školy zatékalo

Píše také, že pracovní místa na venkově se zpravidla točí kolem jedné
velké lokální firmy – fabriky, uhelného dolu atd. Když skončí, město
umírá. „Když jsem vyrůstal, zničilo nás zavření ropné rafinérie.
Vyrůstal jsem jen v prázdné skořápce toho, čím kdysi moje město bylo.
Když pršelo, tak do naší školy zatékalo. Města se mohou vypořádat se
ztrátou průmyslu tím, že vytvoří nová pracovní místa v sektoru služeb
– to ale malá města nemohou. Takový model funguje jen od určité úrovně
hustoty populace,“ upozorňuje.

Pokud v jednom takovém městečku nežijete, nedokážete si představit tu
beznaděj, píše dále Wong. Velká většina možných kariérních cest
vyžaduje přestěhování do velkého města a kolem každého z nich je teď
velká, tři sta metrů vysoká zeď, která se jmenuje „náklady na život“.
Řekněme, že jste šikovný člověk, co si vydělá osm dolarů na hodinu v
lokální firmě, a aspirujete na větší věci. Fajn, tak se připravte, že
se společně se svým novým přírůstkem do rodiny přestěhujete do malého
bytečku, za který měsíčně dáte 1200 dolarů, a za všechny ostatní
potřeby teď budete platit dvojnásobek toho, na co jste byli zvyklí.

V malém městě svůj talent uplatníte jen v country clubu, baru či kostele

Když jste ve městě, můžete se docela dobře snažit založit kapelu, stát
se hercem nebo získat diplom z medicíny. Můžete mít sny, poukazuje Wong s
tím, že v malém městě nenajdete moc příležitostí, kde dát průchod
svému talentu, kromě několika country klubů, barů a kostelů. V takovém
městečku jsou zhruba dva doktoři. Pokud se chcete jedním z nich stát,
znamená to, že si budete muset počkat, než jeden z nich zemře nebo odejde
do důchodu. Když otevřete noviny, veškerá nabídka prací se bude týkat
fast foodů nebo skladišť. Některé části těchto měst vypadají jak z
apokalyptického filmu.

Venkované se samolepkami Trumpa na svých dvorcích tvrdí, že jejich způsob
života mizí, čemuž se uchechtnete a řeknete, že to, na čem skutečně
záleží, je to, aby černoši a gayové měli stejná práva. Nicméně
říkám vám, že tito lidé tvrdí, že jejich způsob života umírá,
protože jejich způsob života prostě umírá. Není to jen jejich divoká
představivost. Žádný film z budoucnosti nepočítá s tradičními rodinami,
lovci a uhelnými doly. Možná kromě Hunger Games, nicméně tenhle film
zobrazuje apokalypsu, píše dále Wong.

„Takže ano, volili chlápka, který slíbil, že dá věci zase do pořádku,
chlápka, který má být budíčkem pro ostrůvky demokratů. Volili cihlu,
kterou hodili do okna. Byl to hlas zoufalství,“ podotýká Wong.
