Langšádlová varuje: Radikální hnutí podporuje Rusko. Snaží se
rozklížit evropské státy, aby neřešily uprchlickou krizi odpovídajícím
způsobem. Může to být velmi nebezpečné

ROZHOVOR Kancléřce Angele Merkelové i vládní CDU poklesla v Německu
popularita jen nepatrným způsobem, to tvrdí místopředsedkyně TOP 09 a
také místopředsedkyně výboru pro evropské záležitosti Poslanecké
sněmovny ČR Helena Langšádlová. Úspěch stran jako jsou Alternativa pro
Německo a ĽS-Naše Slovensko ale považuje za velmi nebezpečný, aby se
náhodou v Evropě neopakovala tragická minulost.

Jak byste zhodnotila právě uplynulé zemské volby ve třech německých
regionech? CDU kancléřky Merkelové sice ztratila některé voliče ve dvou
spolkových zemích, ale na vládě v nich se může stále podílet. Hnutí
Alternativa pro Německo, které se staví proti migraci, naopak získalo
poměrně dost hlasů. O čem to svědčí? Domníváte se, že Německo bude
například nuceno poněkud změnit svůj „otevřený“ kurs politiky vůči
běžencům?

I když se o tom moc nemluví, tak Německo ve svých zákonech v posledních
měsících dost zpřísnilo azylovou politiku. Současně probíhá návratová
politika nelegálních migrantů do zemí, ze kterých přišli do Německa,
například i do Rakouska. Německo opravdu mění svůj postoj ve vztahu k
uprchlíkům. A i proto CDU ve volbách výrazně neztratila. Její preference
poklesly tak o 2 až 3 procenta, ale stále má velkou, téměř
třicetiprocentní podporu voličů.

A upraví také svoji politiku zatím nejúspěšnější strany v Německu,
tedy CDU a SPD? O Merkelové tamní média tvrdí, že spíš velbloud projde
uchem jehly, než že ona změní svůj názor na migraci – i když bavorský
ministerský předseda Seehofer tvrdí, že už není možné zavírat před
touto skutečností oči a říkat, že všichni Němci přijímání běženců
podporují…

Ono je opravdu nutné říct, že do Německa emigrovala převážná většina
syrských rodin i s dětmi, a také proto jim mnoho německých dobrovolníků
pomáhá začlenit se do společnosti. A tak by to vlastně mělo být i jinde,
že se budeme starat o ty nejzranitelnější, ale na druhou stranu musíme
před nelegálními běženci a ekonomickými uprchlíky důsledně chránit
schengenskou hranici.

I když Angelu Merkelovou v řadě evropských zemí zrovna moc nemusí, stále
má ještě v Německu, i přes určitý pokles, celkem dost velkou popularitu,
o které se může některým našim politikům jen zdát. A to i přes fakt,
že téměř v každém německém městě mají s migranty alespoň nějaké
problémy. Čím si to vysvětlujete?

Já si myslím, že se v současné době už i v Německu začalo více
otevřeně hovořit o některých problémech, včetně sexuálního
obtěžování a upravily se tam zákony tak, aby mohli být hned vyhoštěni ti,
kteří je nedodržují nebo nechtějí přijímat specifika německé
společnosti. To je v pořádku, jelikož v Evropě by neměli zůstávat lidé,
kteří nechtějí uznávat naše hodnoty. Navíc Němci, kteří jsou po
desetiletí vychováváni k občanské odpovědnosti, se k pomoci uprchlíkům
většinou sami hlásí, a to by tak mělo zůstat až do doby, než v Sýrii
definitivně skončí válka.

Současná německá vláda prezentuje k uprchlické krizi tzv. společné
evropské řešení. V rámci dohody s Tureckem a Řeckem uvažují politické
špičky v EU ve shodě s Berlínem stále o zavedení kvót. Tentokrát se
jedná o běžence z tureckých utečeneckých táborů v systému ‚jeden za
jednoho‘, jak to zaznělo na posledním summitu EU s Tureckem. Domníváte se,
že i po zemských volbách, kdy část německé populace dala najevo svůj
nesouhlas s dalším příjímáním uprchlíků, bude systém přidělování v
EU i nadále aktuálním tématem? Neoslabila se síla německé kancléřky a
její vlády? Dohoda s Tureckem stále není moc jasná, ale my se už můžeme
zapojit do toho procesu, který byl schválený. Tedy do postupného přijetí
těch asi 2700 uprchlíků, což je počet, který jsme zatím schopni
integrovat. Ta dohoda s Tureckem má alespoň jednu výhodu, že si můžeme
migranty velmi dobře bezpečnostně prověřovat. Já sama jsem byla u toho,
když si naše Ministerstvo vnitra vybíralo a lustrovalo těch 153
křesťanských uprchlíků a postupovalo přitom velmi odpovědně. Je to
jistota, že tu nebudeme mít nikoho, kdo bezpečnostními prověrkami neprošel
a i evropská legislativa umožňuje takové žadatele o azyl odmítnout.
Právě ten systém ‚jeden za jednoho‘ má především za cíl odstřihnout
od uprchlické krize organizovaný zločin a získat možnost si migranty
prověřovat. Samozřejmě se ví, že ty smlouvy s Tureckem jsou dočasným
řešením a Evropa si musí vybudovat sama systém, jak uprchlickou vlnu
legálně zvládat. V Turecku žije několik set tisíc běženců v táborech,
ale 2,5 milionu lidí přímo ve městech či na venkově. Asi 360 tisíc dětí
migrantů začalo v Turecku chodit do škol. Právě součástí nové dohody,
kterou vypracovala Evropská unie, je také otevření pracovního trhu pro
utečence v Turecku, aby pak nemuseli utíkat dále do Evropy.

Není výsledek německých voleb i varováním pro ostatní evropské země?
Tedy ve smyslu, který politik bude nyní obhajovat migraci, klesne mu
popularita…

V Německu ta popularita klesla vládním politikům opravdu jen velmi málo.
Ale je celkem známým faktem, že ta radikální a extremistická hnutí, jako
je například Pegida nebo ve Francii strana od Le Penové, jsou podporovány z
ruské strany. Záměrem je rozklížit evropské státy tak, aby neřešily
uprchlickou krizi odpovědným způsobem. Pokud by se to Rusku skutečně
podařilo, tak ten nárůst extremistických skupin tu může být poměrně
velký, což by bylo hodně nebezpečné.

A pokud k přidělování dojde, myslíte si, že bude chtít Německo posílat
běžence jen svým evropským sousedům anebo si ještě některé další samo
přizve?

I před uprchlickou krizí přijímalo Německo půl milionu migrantů ročně.
Mezi nimi byli i ekonomičtí uprchlíci. To už ale dále není možné
provádět v evropském měřítku. Musí se zabezpečit schengenská hranice,
abychom věděli, kdo k nám vlastně přichází. Co se týká konkrétně
Německa, tak to chce do 10 let přijmout asi 6,5 milionu běženců, a to
řízenou migrací. Děje se to hlavně proto, že Německo, stejně jako
některé jiné západoevropské státy, je v demografické krizi. Týká se to
většinou těch bohatších zemí, kde až třetina žen už nemá děti.
Vlastně většina Evropy už spočívá v hluboké demografické krizi.

Na Slovensku se dostali do parlamentu krajní extremisté ze strany ĽS-Naše
Slovensko, u našich západních sousedů bodovalo sdružení Alternativa pro
Německo. Bude nyní v evropských zemích kvůli uprchlické krizi trendem
volba uskupení podobného typu? Doplatí na to například v budoucnu i strany
založené na liberalismu?

Je to pro nás určitě velkým varováním, aby neposílily právě takové
strany, jako jsou Alternativa pro Německo nebo dokonce ĽS-Naše Slovensko.
Evropa má s takovými hnutími už velké tragické zkušenosti. To je určitě
alarmující skutečnost, na kterou je třeba brát zřetel, abychom na ní
potom všichni v budoucnu nedoplatili.
