Kavárna a pravdoláska končí, jásá po slovenských volbách Petr Hampl. No
a u nás?

ROZHOVOR „Fico zůstává reálně držitelem moci,“ reaguje na výsledky
voleb na Slovensku sociolog Petr Hampl. V rozhovoru pro ParlamentníListy.cz
kromě komentáře k rozložení politických sil Slovenska předestřel vizi,
podle které dnes končí nejen Evropská unie, ale i liberální řád. „Buď
se k moci dostanou jiné skupiny a systém se posune více k nacionalistickým
režimům, k přímé demokracii, to je první možnost. Druhá možnost je, že
se vše posune k islamizaci,“ předpokládá sociolog. Zmínil, proč čeká
Babišovo hnutí rychlý konec, a sečetl průšvihy Evropské unie.

Volby vyhrál Smer – SD s 29 procenty, druhá byla protievropská Sulíkova
Svoboda a Solidarita. Do parlamentu se dostalo celkem osm stran a mezi nimi i
nacionalistická uskupení jako Slovenská národní strana s necelými devíti
procenty a 15 křesly a krajně pravicové uskupení Mariana Kotleby Lidová
strana Naše Slovensko. Vypadá to, že ve slovenských volbách propadly strany,
které hlásají většinově uznávanou proevropskou nebo snad proamerickou
politiku. O čem to svědčí?

Je to tak, jak říkáte. Ten proud, který můžeme nazvat pravdoláskou,
kavárnou nebo politickou korektností, zmizel. Nejde jen o to, že takové
strany nebudou sestavovat vládu, ale úplně zmizely. Kdybychom to přirovnali
k situaci Zeman versus kavárna, tak už se bude rozhodovat pouze mezi
zemanovskými proudy.

Ale maďarská liberální strana Most Híd nebo Sieť, které mají sice
jedenáct a deset mandátů, se do parlamentu dostaly. Ty nepovažujete za
strany, které drží evropský směr?

Jistě, ale dostaly přes pět procent. To nejsou ani významné opoziční
strany.

Když se člověk podívá na počty mandátů a vystupování jednotlivých
stran, výsledkem je, že bez nacionalistických uskupení nelze sestavit vládu.
Může to tak být?

Premiér Fico, i když nemůže vládnout sám, může si vybírat. Má docela
široké možnosti, může sestavit vládu se SNS, Svobodou a Solidaritou,
může to kombinovat. Je to na něm. Reálně zůstává držitelem moci.

Každopádně některé strany se vymezovaly proti…

Vyčkejme. Je snadné mít před volbami silácké řeči, že s tím nebo
jiným nebudu spolupracovat, druhá věc je, že volby dopadnou určitým
výsledkem.

Pokud by ve Francii posílila, nebo dokonce zvítězila ve volbách Národní
fronta Marine Le Penové a Velká Británie se rozhodla pro vystoupení z EU, co
může následovat? „Právě teď jsme jen dvě či tři špatné volby
vzdáleni od konce NATO, konce Evropské unie a možná konce liberálního
řádu, jak jsme ho znali,“ píše například Anne Applebaum. Také se
domníváte, že se může zavedený systém zbortit?

Nejenže je to možné, ale jisté. Citace označuje realitu v podstatě
správně. Evropská unie je na konci svého životního cyklu a já bych řekl
díkybohu. Za poslední roky nebyla schopná vyřešit žádný významný
problém, všechno, na co bruselské centrum sáhlo, skončilo katastrofou od
sociální soudržnosti přes nezaměstnanost, ekonomický růst až po podporu
vědy. Navíc se přidala v posledních letech imigrace, to je největší
průšvih. Také co se týká společné měny nebo podpory ekonomiky v malých
státech, nic z toho nedopadlo dobře. Imigrace problém završila, miliony
lidí chodí sem a tam, nikdo není schopen jim v tom nějak zabránit, ani je
registrovat. Část těch lidí jsou zjevně cizí bojovníci. To znamená, že
státy nejsou schopny zabránit ani tomu, aby na jejich území napochodovala
armáda. Evropská unie v té podobě, jak jsme ji znali, zcela jistě končí.
S ní končí také liberální řád. To, že funguje nějaká parlamentní
demokracie, kdy vládnou politické elity obyčejným lidem a v rámci elit se
střídají menší skupiny jako politické strany, tento režim končí. My
teď samozřejmě nevíme, jakým způsobem. Buď se k moci dostanou jiné
skupiny a systém se posune k více nacionalistickým režimům, k přímé
demokracii, to je první možnost. Druhá možnost je, že se vše posune k
islamizaci. To znamená, že tu budou vládnout nějaké islámské skupiny. Ani
v jednom ze scénářů není možné, aby liberální řád přežil.

Jak by případné vítězství Donalda Trumpa mohlo zasáhnout do života
Evropy?

Nečekejme od toho příliš mnoho. I kdyby se prezidentem Donald Trump stal, i
když to nepředpokládám, bude potřebovat určité roky, aby zkrotil
obrovský byrokratický aparát provázaný všemi vazbami, korupcí, kontakty s
oligarchy. Nečekejme, že by se americká zahraniční politika změnila
okamžitě, určitě by existovala jistá setrvačnost. Nicméně zcela jistě
se dá předpokládat, že by Spojené státy byly méně aktivistické v
zahraničí, budou méně podporovat islám a zcela jistě by americký režim
přestal být protiruský. Pro nás by to znamenalo, že by nás více nechali
na pokoji. Přiznejme si, že vše, co Američané udělali za posledních deset
let, bylo špatně. To znamená, že kdyby se přestali míchat do toho, co
dělají ostatní státy, určitě by to prospělo.

„Poučení pro evropské politiky: Napodobovat fašisty je cesta do pekla.
Nezískáte tím hlasy, získají je fašisti,“ napsal na Britských listech
Andrew Stroehlein, čímž evidentně míří na to, že Fico nedostal většinu,
takže nesestaví jednobarevnou vládu. Každopádně když situaci přeneseme k
nám, Andrej Babiš, který má do určité míry odmítavý postoj k
uprchlíkům, válcuje žebříčky důvěryhodnosti. Podle posledního
průzkumu pro ČT vypracovala agentura TNS Aisa. Myslíte si, že je to
dočasné? Pravdou je, že i u nás posílily protiislámské strany…

Vůbec odmítám nálepku fašista a fašistické. To, že některé strany
hájí národní suverenitu a chtějí, aby se lidem v jejich zemi žilo dobře,
aby bylo bezpečno, na tom není nic fašistického. Fašistické je naopak
snažit se změnit složení obyvatelstva a podobně. Po stránce výzkumů si
všimněte, že protievropské a protiimigrační strany na Slovensku získaly
ve volbách téměř dvojnásobek hlasů, než kolik jim určovaly výzkumy. V
Drážďanech, když Tatjana Festerling kandidovala, nakonec měla pětinásobek
proti tomu, co jí určovaly výzkumy. Můžeme mít téměř jistotu, že
politicky nekorektní strany jsou v průzkumech podstřelené. My nevíme o
kolik, nevíme, jestli Blok, který se pohybuje kolem pěti procent, je kolem
deseti nebo má více. A to se týká i dalších protiimigračních stran. Co
se týká hnutí ANO, říkám konzistentně tři roky, že tyto typy hnutí
nekončí postupně. Nejdříve vypadají relativně silně, pak se objeví
drobné spory, trhliny v popularitě a pak se prudce zhroutí často během
několika měsíců. Jsem pevně přesvědčen, že tohle je i případ ANO a je
otázka, zda to bude od teď za tři měsíce nebo za deset měsíců. Z toho,
že se snaží Andrej Babiš posunout volby na dřívější termín, se dá
usuzovat, že i on tuší, že by takový pád mohl přijít, a vidí ho v
konkrétním času. Předpokládám, že by k tomu mohlo dojít v polovině
příštího roku. Všimněte si také, že Andrej Babiš se dříve prezentoval
v médiích jako silný, akční, kdo vše zvládne, řečeno s Maxem Weberem,
kdo má nadpřirozené schopnosti. On to prostě zařídí, zajistí, že se
přestane krást, že budou dětská hřiště. Teď, v posledních týdnech,
jako by jeho marketing přepnul jinam. Objevuje se ufňukaný tón, že mu
koaliční partneři ubližují, že byl podveden atd. Spíš jako by hrál na
soucit voličů, než aby se prezentoval jako silný. Předpokládám, že má
dobré analýzy a jeho lidé jsou si vědomi toho, že Babišovo kouzlo
přestává fungovat. Samozřejmě v průzkumech se to hned neprojeví. Po
Sobotkových e-mailech už víme, že každá z velkých stran si platí
nějakou agenturu. Jestliže mu už teď začaly preference klesat, tak to
stejně agentury ještě nevydají.
