9 festivalových a autorských filmů 21. století, na něž se může dívat
obyčejný člověk

Nenávist k arthouse a festivalovým filmům je pochopitelná a často
odůvodněná. Ale co se dá dělat, když se chcete připojit k něčemu
vysokému a neusnout uprostřed filmu?

Muž bez minulosti

Mies vailla menneisyyttä, 2002, Finsko, Německo, Francie. Režisér: Aki
Kaurismäki

Člověk bez minulosti je jednou z nejvíce lyrických prací finského
režiséra Aki Kaurismäkiho, který stále natáčí filmy o prostoduchých
nekňubech, kteří přežívají v krutém světě pouze díky tomu, že i smrt
zapomíná na jejich existenci.

Hlas moře

Mar adentro, 2004, Španělsko, Francie, Itálie. Režisér: Alejandro Amenábar

Velmi důležité (a příjemné) při seznamování s velkým filmovým
uměním je učit se vyslovovat zvučná obtížná příjmení nových klasiků.
Po dramatu Hlas moře se naučíte vyslovovat Alejandro Amenábar. Javier Bardem
zde hraje ochrnutého, ale svým způsobem velmi živého Španěla, který
svůj veškerý volný čas tráví bojem za legalizaci eutanázie.

Pod kůží

Under the Skin, 2013, Velká Británie, USA, Švýcarsko, Polsko. Režisér:
Jonathan Glaser

Fantastický thriller se Scarlett Johanssonovou a s velice prostým námětem,
ale přitom velice zajímavým podáním. Divák musí vynaložit úsilí, aby
se vžil do tohoto příběhu o tom, jak se cizinka v podání Scarlett
zachmuřeně potuluje po opuštěných ulicích ve snaze najít alespoň
nějakou vhodnou oběť.

Brick, 2005, USA. Režisér: Ryan Johnson

Absolutně typický, klasický noir na způsob těch filmů, které byly
natáčeny ve válečných letech v USA s Humphrey Bogartem v hlavní roli. Se
zápletkami, mrtvolami a zradami. Ale je tady jeden podstatný detail, který
obrací tento film naruby: všichni hrdinové detektivního příběhu i
samotní detektivové jsou školáci!

Horší už to nebude

Stranger Than Fiction, 2006, USA. Režisér: Mark Forster

Ne zcela komedie od váženého evropského režiséra, který se rozhodl
promluvit s divákem o důležitých věcech, pouze v lehké intonaci. Děj se
začíná rozvíjet od chvíle, kdy život nudného a otravného daňového
inspektora (Will Ferrell) najednou začal komentovat ženský hlas v jeho hlavě.

Seznam smrti

Kill List, 2011, Velká Británie. Režisér: Ben Wheatley

Málo čemu podobný kriminální thriller od jednoho z nejtvrdších
současných britských režisérů. Film ukazuje život nájemných vrahů z
pohledu obyčejného života, což je úhel, z něhož nejvíce mrazí, a poté
se z filmu stává horor s chaotickou střelbou.

Whiplash, 2013, USA. Režisér: Damien Shazel

Nejdůležitější americký festival nezávislých (a ve většině případů
unavujících) filmů se nazývá Sundance. Nejlépe uděláte, když si pro
začátek zvolíte film Whiplash — senzační drama o konfliktu mezi
geniálním učitelem jazzu a trochu méně geniálním studentem — bubeníkem.
Film vám na krátkou dobu poskytne pocit, že nezávislé filmy dokáží být
neobyčejně fascinující a chytlavé.

The Grand Budapest Hotel, 2014, USA, Německo. Režisér: Wes Anderson

Grandhotel Budapešť je místy smutná komedie o osudu hotelu a jeho stálých
obyvatel na křižovatce světových válek. Nejlehčí a k ničemu
nezavazující film z našeho seznamu (to je spíš plus než mínus). Nicméně
je to čistě autorský film Westa Andersona — perfekcionisty a předního
mistra krásných typů moderní obrazovky. Přežijí jen milenci

Only Lovers Left Alive, 2013, Německo, Velká Británie, Francie, Řecko, USA,
Kypr. Režisér: Jim Jarmusch

Jarmusch ukazuje současný život upírů na pozadí degradujícího Detroitu a
zvuků unaveného rock-and-rollu. Jeden z nejvíce hypnotických Jarmuschových
filmů se vůbec nepodobá tomu, co nám obyčejně podsouvají z obrazovek s
upírskou omáčkou.
