Schapiro je terorista, udeřil Klausův spolupracovník

Útoky na Brusel jsou podle Petra Hájka krutě symbolické. Evropané se vzdali
své svobody a odevzdali ji totalitě, symbolizované tímto centrem, aby se
vyhnuli válce. A teď ji mají přímo ve své metropoli. Hájka to přivedlo k
úvaze, kdo je vlastně terorista. Zda ti střílející, nebo ti, kteří jim
záměrně umožnili tyto hrůzy páchat. Mezi těmi druhými vypíchl
amerického velvyslance Schapira, agitujícího za bratření s muslimy.

Z islamistického vraždění se podle Hájka už stal folklór. „Desítky
mrtvých a těžce zraněných, uzavřená letiště, metra, v ulicích
probíhají manévry policejních těžkooděnců, v hlavních městech zemí EU
se důležitě scházejí různé ty bezpečnostní rady, vlády ujišťují,
tajné služby varují-nevarují... a tak dále a tak dále,“ popsal jej.

Poslední útok podle bývalého spolupracovníka prezidenta Klause vyniká tím,
že se odehrál v Bruselu, centru a symbolu znásilněného kontinentu. Ten se
přitom do totality „pod Bruselem“ spojil proto, aby se vyhnul válce. „Tak
ji tady máme. V přímém přenosu,“ dodává šéfredaktor.

Poslední útoky podle něj ukazují, že bojovný islám je „pod žehnající
rukou Angely Merkelové a jejích bruselských kompliců“ uprostřed
úspěšné invaze do Evropy. „Mocné berlínsko-bruselské elity, se
zbabělou pomocí nezodpovědných politiků napříč kontinentem, nyní vedou
– vědomě či nevědomky – půl miliardu ‚domácích‘ lidí na
porážku,“ dodává k tomu Hájek.

V ČR „zastupující říšský protektor“ Sobotka důležitě svolává
ministry a předstírá, jak bere situaci vážně. Ale kromě toho si
začínáme zvykat na to, že po ulicích chodí policisté se samopaly,
přijímáme zákony, které pod záminkou bezpečnosti likvidují poslední
zbytky občanských svobod a kontrolují naše soukromí. „Naši bezpečnost
však zlikvidovali právě oni – politici, kteří dopustili, či přímo
zorganizovali a podporují migrantskou invazi. Byť se slovně zaklínají
opakem,“ dodal.

Podle Hájka je otázkou, kdo je vlastně „teroristou“. Zda ti se samopaly (společně
s těmi, kteří jsou v Berlíně, Londýně nebo Kolíně), nebo ti, kteří
politikou „otevřených dveří“ vše způsobili.

Celý text Petra Hájka ZDE

Hájek připomíná, že velvyslanec USA Schapiro nedávno navštívil
islámskou mešitu a podpořil v ní vedení českých muslimů. Nepřímo
vyzval občany, ať se s nimi bratří také. „Oni přece nejsou vůbec
nebezpeční a ta zdejší nesnášenlivá, xenofobní a fašizující chátra (zvaná
lid či jeho převážná většina) to pochopí po dobrém, nebo po zlém,“
komentuje to šéfredaktor.

Právě toto jsou podle něj teroristé. Ti největší, protože se nešpiní
tím, aby brali do rukou samopaly a opásávali se výbušninami. „Oni mají
vznešenější úkol: Rozvrácení Evropy a destrukci hodnot, tradic a
duchovních kořenů, na kterých vyrostla a po staletí fungovala a
prosperovala naše civilizace,“ tuší.

Pak připomíná, že právě prožíváme předvelikonoční Svatý týden, ale
valná většina obyvatelstva o tom již nic netuší. „Političtí teroristé“
totiž v průběhu desetiletí tyto kořeny Evropě již odťali. Hájek
poukazuje, že si to nemyslí sám, a odkazuje na knihu bývalého slovenského
ministra vnitra, se situací obeznámeného mnohem lépe než jiní. Jmenuje se
„Lvi přicházejí“ s podtitulem Proč Evropa a Amerika směřují k nové
tyranii.“

Podle knihy v severní Americe a západní a střední Evropě sice vládnou
vlády nesporně vzešlé z voleb, ale vedle toho se viditelně omezují
občanské svobody. „Omezují se paradoxně hlavně v západních státech s
dávnou demokratickou tradicí. Ovšem ne totálně, ale jenom u vybraných
směrů a jejich stoupenců,“ povšiml si.

Nejvíce jsou podle něj momentálně na Západě stíháni lidé, kteří
brojí proti potratům, homosexuálům a nebo se nedejbože dokonce dovolávají
toho, co píše Bible. Pronásledování křesťanů prý sice není tak
drastické jako od bolševiků, ale i tak citelné – vyhození z práce, konec
politické kariéry, ve všech případech společenská diskvalifikace.

A toto všechno se děje ve jménu „svobody“. Kniha prý dochází k
pozoruhodnému závěru: „Svobodu si čím dál víc nárokují jedinci i
skupiny pro maximálně pohodlný a příjemný styl života.“ Tyto výdobytky
byly kodifikovány národně i mezinárodně jako nezcizitelná „lidská
práva“. Připomíná, že papež Jan Pavel II. to nazýval „kultura smrti“.

Hájek z knihy vyjímá příklad italského konzervativního politika a
významného filozofa Rocca Buttiglioneho. Ten byl navržen do Evropské komise,
ale musel se vzdát kandidatury poté, co dostal od europoslanců dotaz, co si
myslí o homosexualitě, a troufl si říci, že ji považuje za hřích. „Autorovi
i nám to připomíná otázky z bolševických kádrových pohovorů: Jak ses
vyrovnal s náboženskou otázkou? Jaký máš postoj k událostem roku 1968?“
píše Hájek.

Právě takový přístup podle něj vede k tomu, že Evropa jen čeká, než ji
muslimové ovládnou.
