„Některé ženy mají penisy“: Skotská církev zavádí směrnici na
podporu transsexuality

„Někteří muži mají vagíny a některé ženy mají penisy,“ sděluje
své kongregaci v nové příručce Skotská církev, kdy na ni naléhá, aby
byla citlivější k potřebám trans-sexuálů.

Tato 30 stránková brožura, jejíž kopii v úterý obdržel každý skotský
kostel, žádá faráře, aby uvážili, jak používat i sexuálně
neutrálních výrazů o Bohu, a to v rámci soustavy opatření, jak přimět
svou kongregaci, aby přistupovala inkluzivněji k lidem, kteří se
identifikují jako trans-sexuálové.

Kázání obsažená ve směrnici Diverzifikované sexuální sebe-identifikace
a pastorální péče zahrnují i požadavky, aby se aktualizovala „patriarchální“
Písma „k potřebám 21. století“, a stěžuje si, že „křesťanská
kultura“ lidem, kteří jsou „sexuálně nekonformní“, způsobuje v
životě těžkosti.

„Mám potíže vyslovovat Modlitbu k Hospodinovi, protože na Boha nahlížím
jako na svého rodiče,“ píše Andrew, kdy tvrdí, že: „Bůh je pro mě
bezpohlavní: není to žádný Bůh Otec, je to Bůh Rodič.“

„Ta Písma jsou strašně patriarchální, potřebujeme je aktualizovat pro 21.
století,“ dodává tento věřící, který se narodil jako žena, ale
identifikuje se jako muž.

Divadelník Jo Clifford, kterého „tradiční konzervativní křesťané“
popisují jako „ohavného“ a stojícího „za hranou slušnosti“, v
jedné pasáži této brožury tvrdí, že „někteří muži mají vagíny a
některé ženy mají penisy.“

Reverend Norman Smith, vikář Koncilia mise a věrovyznání Skotské církve
řekl, že ta příručka „se zaměřuje na zlepšené zajištění
pastorální péče na místní úrovni tím, že lidem poskytne prostor k
vyjevení své víry a sdílení dopadů toho na životy v celé církevní
komunitě.“

„Jejím účelem není vznášet nějaký druh prohlášení týkající se
širších vztahů Církve s trans-sexuální komunitou, ani poskytnout
teologické vysvětlení nebo pochopení záležitostí trans-sexuality,“
dodal.

„Věřím, že nás Bůh stvořil všechny, což znamená, že stvořil i mě,
abych byl takový,“ píše Kaden, který se narodil jako žena, ale
identifikuje sám sebe jako ‚nebinárního hocha‘.“

Tento 18 letý čtenářům vypráví o své životě jakožto transsexuální
osoby těšící se na to, až dostane zase testeron, „aby moje tvář zase
nabyla mužských tvarů a abych se zbavil těch ztučnělých lící.“

Student teologie Iona, který se identifikuje jako „androgynní – tj. něco
ve spektru mezi mužem a ženou,“ si stěžuje, že „křesťanská kultura
nám pořád vtlouká do hlavy, že být trans je špatné.“

„Dokud jsem neodešel z domova, tak jsem se identifikoval s ženským
pohlavím, které mi bylo dáno od narození,“ říká tento 21 androgyn letý
ve svém vyznání, kdy vysvětluje, že ve své ženské minulosti začala
zpochybňovat svou identitu až na univerzitě, kdy začala „číst Teplou
teologii a Trans teologii,“ a setkala se s novými lidmi, „kteří měli
daleko progresivnější chápání Bible.“

„Už sama existence konverzní terapie je jasným projevem toho, že lidé
věří, že být trans je špatné,“ dodal Iona.

Donedávna se tzv. konverzní terapií obvykle chápalo to, že jde postup o
dosažení změny prostřednictvím poradenství a vyvolávání individuální
přitažlivosti ke stejnému pohlaví. To bylo v roce 2015 v Británii
zakázáno.

Ale v říjnu loňského roku podepsaly národní zdravotní služby NHS England
a NHS Scotland aktualizaci memoranda o porozumění z roku 2015, které
doplňuje „sexuální identitu“ do zákazu konverzní terapie.

Kampanisté a experti varují, že tato nová pravidla nutí doktory, aby
zařídili lékařskou změnu pohlaví, když o to požádá osoba, která chce
změnit pohlaví, s tím, že je tu v podstatě zákaz, aby profesionálové
zkusili objevit nějaký skrytý důvod, proč se pacient cítí ve svém těle
nešťastný.
