Herman ještě ke kauze Brady: Informovat Kanaďany nebylo potřeba, pokud vím

Ministr kultury Daniel Herman patří k nejaktivnějším politikům v
odpovědích na dotazy čtenářů ParlamentníchListů.cz na svém profilu.
Dostalo se mu za to od čtenářů pochvaly, ovšem většina dotazů, kterým
musel čelit, se stále týkala kauzy vyznamenání pro jeho strýce, které
nakonec nebylo uděleno. Herman trvá na tom, že ze zlé vůle prezidentské
kanceláře.

První z tazatelů žádal ministra kultury, aby coby bývalý šéf Ústavu pro
studium totalitních režimů rozebral, jaký měl Hitler a jeho Třetí říše
vztah k Tibetu a režimu dalajlámů, kteří tam tehdy vládli. Čtenář sám
prý slyšel, že se jednalo o velmi kladný vztah. Ministr jej ovšem zklamal,
o tomto historickém období Tibetu prý žádné informace nemá.

Další ze čtenářů se vrací k neudělenému vyznamenání pro Hermanova
strýce Jiřího Bradyho. Podle něj nemohlo být uděleno, protože nebyla
informována vláda Kanady, kde je pan Brady občanem. Herman však nesouhlasil.
„Pokud je mi známo, žádné takové informování kanadské strany nebylo
potřebné, ale blíže proceduru nominací neznám,“ připustil s tím, že
na Hradě nikdy nepracoval.

Další čtenář mu místo dotazu pouze sdělil, že si pozorně přečetl na
profilu všechny jeho odpovědi a připadají mu krajně nevěrohodné, zejména
ty, které se týkaly „kauzy Brady“. Proto prý Hermana ani žádného
dalšího lidovce už nebude volit. Herman mu za jeho názor poděkoval.

Jiný čtenář mu vytkl, že v „kauze Brady“ neustále z něčeho obviňuje
prezidenta Zemana, aniž by svá tvrzení jakkoliv doložil. „Myslím, že
jsem vše doložil dosti jasně. Víc nepotřebuji,“ odpověděl ministr s
tím, že jemu samotnému velká většina lidí vyjadřuje důvěru a podporu,
a to nejen v osobních rozhovorech, ale třeba i v průzkumech veřejného
mínění.

A naposledy ke kauze Brady jinou čtenářku zajímalo, zda si ministr opravdu
myslí, že došlo ze strany prezidentské kanceláře ke zneužití práva
udělovat vyznamenání. „Nejenže si to myslím, vím to,“ opáčil ministr
Herman.

Další čtenář se podivoval nad katastrofální docházkou současných
ministrů na poslanecké interpelace. „Jsou skutečně tak zaneprázdnění,
jak tvrdí, nebo na všechny jen kašlou?“ zajímalo občana. Ministr kultury
ujišťoval, že on se na interpelace chodit snaží, ale za své kolegy mluvit
nemůže.

Komunikace s občany se týkal i odlehčený dotaz, ve kterém tazatel obdivoval
ministra za to, jak často odpovídá čtenářům na svém profilu, a zajímalo
jej, jak se mu to daří, když ostatní politici tolik času nemají. „Na
rozdíl ode mne se někteří možná v nočních hodinách věnují
příjemnějším věcem,“ odpověděl ministr s úsměvem.

Další čtenář nechápe, proč ze sebe Herman stále dělá hrdinu, který se
navzdory zákazu sešel s dalajlámou, když nic takového zakázané neměl,
jen se s ním měl sejít neoficiálně, mimo ministerstvo. „Bylo po mně
žádáno, abych se s ním nesetkával vůbec. O místě vůbec nebyla řeč,“
odhalil ministr s tím, že historku, že to bylo povolené, ale mělo to být
neoficiálně, si někteří vymysleli až dodatečně. Za sebe je prý rád,
že mohl Jeho Svatost přijmout důstojně, na místě, které tomu odpovídá.

Další ze čtenářek ministrovi děkovala za to, že mnoha lidem otevřel oči.
Je to prý vidět i na tom, jak roste popularita celé lidové strany. Jen ji
mrzí, že lidovci nabízejí na kandidátkách málo žen. Ministr jí
poděkoval a ubezpečil, že strana se snaží, aby bylo žen co nejvíce, ale
koho si z kandidátky vyberou voliči, to moc ovlivnit nemůže.
