Tereza Spencerová rozebírá novinky ohledně Sýrie. Plán USA je prý spíše
přáním

S podrobnou analýzou posledního vývoje situace v Sýrii a okolí přichází
na serveru Literarky.cz analytička Tereza Spencerová.

Připomíná, že americký ministr zahraničí John Kerry koncem února opravdu
dokázal vzbudit zájem. To když zmínil existenci „plánu B“, který by
– v případě neúspěchu aktuálního „příměří“ -- vedl k
rozdělení Sýrie.

Syrští Kurdové dodali, že ve hře je rozdělení státu na tři federální
regiony a že „USA a Rusko mají stejný názor“. Následovala vlna
spekulací a nejrůznějších prohlášení, která přece jen představu
rozpadu Sýrie na část „Asadovu“, kurdskou a na wahhábistický Sunnistán,
v němž by se shromáždili stoupenci Daeše, Al Kajdy a dalších teroristů,
poněkud vyjasnila.

Například CNN s odvoláním na nejmenovaného představitele Pentagonu
konstatovala, že „plán B“ je „ze všeho nejvíc jen nápad, než
specifické konkrétní směřování“. V Obamově administrativě prý „panuje
přesvědčení, že by se v Sýrii mělo ještě něco udělat, ale nejsou si
jistí, co že by to mělo být“. Prý se jedná o třech možnostech, z
nichž ale žádná není za současné situace ani vzdáleně proveditelná:
posílení jednotek speciálních sil v Sýrii, navýšení zbrojní pomoci
protiasadovským bojovníkům a vyhlášení bezletové zóny nad Sýrií.

Celý text je ZDE

Moskva podporuje cokoliv, na čem se Syřané dohodnou

Pozice Ruska se přece jen upřesnila. Náměstek ministra zahraničí Sergej
Rjabkov k otázce možné syrské federalizace prohlásil, že Moskva podporuje
jakákoli rozhodnutí, na nichž se Syřané dohodnou v rámci politických
jednání, a to včetně případné federalizace, „pokud by tento model v
Sýrii ukázal jako životaschopný“. V praxi tím rozdělení Sýrie
nepodpořil, jak například tvrdí saúdská média, ale vlastně jen zopakoval
ruskou oficiální mantru, že o budoucím osudu Sýrie si mají rozhodovat
Syřané a nikdo jiný.

Tato formulace, v níž nebývá jmenovitě zmiňován Bašar Asad, se v
západním mainstreamu obvykle vydává za důkaz ruského rozchodu s Damaškem,
byť nic takového nelze v reálném světě prokázat. Naopak, pokud by si
Syřané doma mohli za současné situace „volit budoucnost“, Bašár Asad v
ní podle Spencerové rozhodně chybět nebude.

Ovšem už samotný fakt, že Rusové federalizaci – a jejím jediným
skutečně klíčovým bodem je vznik syrského Kurdistánu – výslovně
nevyloučili, prý rychle pomohl sblížení Íránu s Tureckem.

Turecko a Írán sice stojí proti sobě. Ale...

Oba státy sice v propletenci syrského konfliktu stojí ostře proti sobě, ale
pojí je realita početných kurdských menšin na svých územích, byť život
těch íránských je neporovnatelný ve srovnání s těmi tureckými. Turecký
Mili Gazette přidává ještě jeden argument – má za to, že „tajný
plán Kerryho s Lavrovem“ a možná i Íránem by vznikem tří menších
států by zabránil posilování tureckého vlivu v regionu, ale za to by
přispěl k eskalaci etnických a sektářských konfliktů v samotném Turecku.
Deník svou analýzu končí velkým otazníkem, zda si tohoto nebezpečí pro
vlastní mocenské ambice jsou vědomi i v Íránu.

Odpovědi se mu prý dostalo vzápětí. Íránský prezident Hasan Rohání
přijal v Teheránu tureckého premiéra Ahmeta Davotuglua, podepsali spolu
balík obchodních smluv, které vzájemný obchod navýší pro začátek na 30
miliard dolarů ročně a podle všeho pomohou Turecku vyřešit energetickou
závislost na Rusku. Především se ale shodli se na důležitosti „syrské
územní integrity“, což fakticky vylučuje nezávislý kurdský stát v
Sýrii u tureckých hranic. „Nechceme, aby byla Sýrie rozdělena na menší
státy a shodli jsme se s íránskými činiteli, že se dezintegrace konat
nebude a že Sýrie bude pokračovat svůj život a fungování jako silný
stát,“ vysvětlil Davutoglu. A íránský prezident „jen tak pro jistotu“
navíc do Moskvy vzkázal, že případné námluvy s USA mají své meze --
vzájemná spolupráce s Ruskem je sice skvělá, vztahy vynikající, ale „to
samozřejmě neznamená, že Írán bude souhlasit s jakýmkoli krokem Ruska v
Sýrii“. A Saúdy financovaná exilová „syrská opozice“ pak už jen
celou kauzu fakticky uzavřela surrealistickým konstatováním, že odmítá
„ruský plán federalizace Sýrie“.
