Černí chlapi stojí všude. Zásadní a podrobné svědectví z Německa

Němci mají pocit, že je jejich vláda zradila, říká Češka, která
dlouhodobě žije v Mnichově. Její vyprávění o situaci s migrační krizí
v Bavorsku, z něhož jde mráz po zádech, zapsal a na svém profilu na serveru
ParlamentníListy.cz zveřejnil lídr BPI Martin Konvička.

V Německu to teď na založení rodiny není

Vyprávění vzniklo během dlouhé cesty autem, kdy třicetiletou ženu vezl
Konvička z jednoho jednání BPI do Českých Budějovic.

Zmíněná Češka žije s rodilým Němcem a uvažují o sňatku. A taky, čím
dál víc, o přesunu do Česka. „Jenže váhají – ona je bilingvní, on ne,
takže by ztratil pozici protřelejšího člena dvojice,“ napsal Konvička s
tím, že zmíněný mladý pár má strach o své budoucí děti. Německo
totiž možná zaručuje vyšší životní standard, ale nezaručuje bezpečí.
A podle zmíněné ženy to nyní v Německu „na založení rodiny fakt není
– a asi už nikdy nebude“.

Celý text je ZDE

Rozvážejí je do malých měst a vesnic

V Mnichově prý existuje několik míst, kde se mohou uprchlíci registrovat.
„Na jednom takovém jsme se byli podívat – je to několik velkých stanů
na kraji města v průmyslové oblasti. Svážejí je tam od hranic, nějak je
registrují, nechají je tam pár dní, než je rozvezou do malých měst a
vesnic,“ svěřila se Konvičkovi mladá žena.

Německé úřady prý vymyslely, že každé menší město nebo i větší
vesnice musí přijmout určitý počet migrantů, podle počtu obyvatel. „A
ta kvóta se neustále zvyšuje, jak jich přibývá, a taky je přidělují
čím dál menším obcím. Takže třeba do Immenstadt, které má nějakých
14 000 obyvatel, jich přidělili 200. Ta městečka a obce je musí ubytovat,“
vysvětlila Češka žijící v Mnichově.

I kdyby jen desetina z nich byli džihádisti...

Konvičku tato informace vyloženě šokovala. Zamyslel se nad tím, kolik by
takových migrantů musela ubytovat jihočeská Kaplice. Protože má zhruba
sedm tisíc obyvatel, museli by ubytovat asi stovku migrantů: „I kdyby z nich
jen desetina byli džihádisti – nebo se nechali radikalizovat těmi pár
džihádisty, kteří v té stovce být musí. Deset v každém městečku typu
Kaplice – kde není vojenská posádka, policajtů tam může být … taky
tak deset, v noci slouží dva, není žádná civilní obrana,“ přemítal
Konvička a pak zmíněné ženě řekl: „Představ si, že by v pár
desítkách takových městeček povstali. To přes mobily zorganizovat
zvládnou, když zvládli Kolín, ostatně nevěřím, že jich němečtí
tajní odposlouchávají celý milion… Deset odhodlaných chlapů, zbraně
seženou klidně odzbrojením policie nebo někde propašují dva kalachy, jedna
parta obsadí školku a vezme rukojmí, druhá sejme starostu, faráře,
místního kritika islámu. Město je jejich. Většina z té stovky se k nim
přidá, aby měla klid. Slavný německý stát neudělá NIC, rozloží se,“
zaspekuloval Konvička.

Podle něj se i v této zdánlivě bezvýchodné situaci dá bránit: „Kdyby
těch prvních 10 magorů vědělo, že v okamžiku prvního problému naběhne
100 chlapů ozbrojených vším, co se dá použít, a odhodlaných to použít,
tak si dají pokoj. Aspoň dočasně. …jsou to potomci týraných matek, ti
bývají zbabělí,“ prohlásil Konvička.

Němci jsou tak vyděšení, že se dohromady nedají

Česká Mnichovanka Konvičkův optimismus ale zchladila: „No jo, to máš asi
pravdu. Ale to od Němců nečekej, ti jsou tak vyděšení, že se dohromady
nedají. Navíc – se to ‚nesmí‘ a než aby se někdo nechal označit za
nácka… nazi, v Němčině to zní mnohem hůř, než česky.“

Německá Češka také uvedla, že Němci jsou z činů a postojů své vlády
šokováni. „Naprosto nechápou, jak jim něco takového mohla vláda udělat.
Cítí se zrazeni, opuštěni, bez naděje. A to je Mnichov docela dost
sluníčkový. V poslední době jako by ale všichni svěsili ramena.“

Černí chlapi stojí všude

Běžní Němci se prý bojí kvůli množství migrantů v ulicích pohybovat v
centru Mnichova. „V oblasti kolem hlavního nádraží loni na jaře, než to
celé vypuklo, postávalo pár Turků a poflakovalo se pár černých chlapů,
ale nebylo to nic, co by člověka znepokojilo. Dnes je ta oblast jejich. Všude
vznikly nové podniky – nebo nahradily ty dřívější. Místo barů a hospod
směnárny, nějaké kanceláře těch jejich bank, šíša bary a kebab šopy.
Oni hodně žijí na ulici, takže to kolem hlavního nádraží vypadá jako na
arabském trhu. Jenže nejhorší jsou ti hlídači,“ svěřila se žena. A o
jakých hlídačích vlastně mluví? „No, věčně zamračení tmaví nebo
přímo černí chlapi, někteří docela nabušení, kteří stojí všude. Na
nárožích, na místech, odkud je dobrý rozhled. Bývalo jich tam pár, teď
jich v centru potkáš stovku, dvě. Stojí a čumí. Nevím, co tam hlídají,
jestli dávají pozor na souvěrce, nebo se snaží někam směrovat ty, kteří
se nechtějí zaregistrovat, nebo dávají najevo místním, že centrum už je
jejich. Nemůžeš projít, aby na tebe nečuměli.“

A jak se to promítá do chování místních? „No, kdo může, ten už do
centra nechodí – já sama se snažím jen s doprovodem, stejně to má
většina ženských, co znám. A večer už vůbec ne, kdo jenom trochu může,
ten se těm jejich částem vyhne,“ dodala.
