Posrali se. Slávek Jandák zásadně o konci Sobotky, hanobení Zemana a těch,
co prohráli a řvou. Lidi nejsou blbí...

ROZHOVOR „Časem by někdo mohl vzít korunovační klenoty a zahrát si s
nimi fotbal,“ vysvětluje poslanec Slávek Jandák, proč je podle něj
důležité vrátit do trestního zákoníku veřejné hanobení hlavy státu.
Vyjádřil se i k tomu, proč si myslí, že někteří politici tento návrh
nejdříve podpořili, později si to ale rozmysleli. „No, vysvětluji si to
tím, že jsou to čeští politici a že se posrali,“ nebere si servítky
Slávek Jandák. Promluvil i o situaci v ČSSD i o tom, zda je pravda, že už
znovu nehodlá kandidovat.

Jak vidíte současnou situaci v ČSSD? Z některých míst, například z
oblastní organizace v Týně nad Vltavou, se ozývají hlasy, že by měl
Bohuslav Sobotka z postu předsedy odstoupit. Co si o tom myslíte?

Já už delší dobu volám po velké analýze. Nemůžeme říct, odstup
Sobotko, neodstup Sobotko. Nedělat unáhlené věci. To si myslím, že by bylo
špatně. Samozřejmě víme, že jsme v určité krizi. Krizi podle mého
názoru personální a jiné, těch věcí je víc. Ale zase na druhé straně,
ta země relativně šlape, my jsme v čele vlády… Takže ta situace zase
není tak beznadějná. Ale já volám neustále po tom, aby byla udělána
skutečná analýza, se kterou by byli členové seznámeni. Analýza těch
dosavadních víceméně tří neúspěchů, které byly. To znamená, že z
toho, když se ta analýza vytvoří, se dají vyvodit důsledky. Jakékoliv.
Znovu říkám, nevím, jak to dopadne. Vím, že někteří lidé to chtějí
řešit rázně. Ale v politice se nedají věci řešit vyloženě rázně. Ta
situace není tak strašná, aby se řešila rázně.

A jak hodnotíte Sobotkovy kroky po krajských volbách? Například ohledně
některých ministrů…

Mě tam schází právě ta jedna věc, a to je to, že v podstatě nebyla, nebo
já o tom alespoň nevím, udělaná analýza, proč jsme dopadli tak, jak jsme
dopadli. Jinak ty kroky ohledně ministrů mi nepřipadají nijak neobvyklé. To
jsou standardní kroky, kdy se v každé vládě za volební období několik
ministrů vymění. Já si myslím, že ta situace ve zdravotnictví není
nejlepší a to ministerstvo, jak já říkám trošku k ničemu pro ta
takzvaná lidská práva, tak tam to nezachrání ani Chvojka. To se nedá nijak
zachránit, protože to je uměle vymyšlené. My bychom se měli naopak snažit
ubírat administrativu, ubírat ministerstva, věci scelovat, aby té
administrativy ubylo. Protože jí přibývá, a to není dobře.

Zazněl i názor, že by bylo dobré oddělit post předsedy od postu premiéra.
Souhlasíte s tím a vyřešilo by to něco?

Na tohle se těžko odpovídá, jestli by to něco vyřešilo. Možná by to
vyřešilo, možná by to nevyřešilo, naopak ten příkop by se vykopal
ještě větší. Na to skutečně neumím odpovědět. Určitě by to Sobotkovi
pomohlo, protože by se odpoutal od stranických věcí, protože být
premiérem není sranda. A v současné mezinárodní situaci, kdy v tom
lítáme, a nejen my, jako nudle v bandě, to by mu určitě podle mého názoru
pomohlo. Ale zase nevím, jestli necelý rok před volbami tuto věc dělat.
Nevím, jestli se dá něco ještě zachránit. A znovu opakuji, chce to
určitě výsostnou nestrannou analýzu těch našich problémů, které jsou.
Ne aby jedna strana říkala, za to můžou vzbouřenci, pučisti, a druhá
strana říkala, může za to neschopnost tohoto týmu. Ne! Chce to opravdu
důkladnou analýzu.

Na sobotní konferenci označil Sobotka Babiše a jeho hnutí za největší
soupeře ČSSD v celostátních volbách. Má pravdu a čím ANO nad ČSSD
vítězí?

Já si myslím, že nemá pravdu. Největším soupeřem je sociální
demokracie sama sobě. A pak samozřejmě jako ve fotbale, to je to ANO. Ale
nesmíme zapomínat na věc, o které se zatím začíná jen tak jemně
diskutovat, a to je Robejškova strana Realisté. Já si myslím, že
každopádně tato strana udělá velkou paseku na takzvané pravici u nás. Já
jsem takový skeptik, že si myslím, že třeba topka se nedostane do
parlamentu vůbec, lidovci s odřenými lokty, zaboduje Okamura samozřejmě a
mám pocit, že Robejšek může při své inteligenci a svým způsobem i
šarmu udělat paseku na pravé, ale i možná na levé části politického
spektra.

A když se vrátíme k Sobotkovi a Babišovi. Sobotka a Babiš mají, zdá se,
mezi sebou určitě problémy. Sobotka například tvrdí, že Babišovou
strategií je udělat ze sebe ublíženou oběť. Podle Babiše totiž po
krajských volbách docházelo vůči ANO k podrazům a naschválům. Který z
nich má pravdu?

To je těžké, z jakého pohledu se na to dívám. Samozřejmě Babiš velice
zabodoval mezi lidmi tím, kdy se zachoval tak, jak se zachoval například tady
v jižních Čechách. Kdy najednou vznikla koalice všech stran, které
skončily za vítěznou sociální demokracií. Chtěli vytvořit koalici a
oddělat sociální demokracii. Tady zasáhl Babiš a řekl: Ne! Vyhráli, ať
tedy vládnou a my spolu s nimi, samozřejmě. Já si myslím, že někdy za
každou cenu se protlačit a odstranit vítěze není z hlediska budoucnosti
zrovna to nejlepší. My jsme vlastně měli jen dva vítězné hejtmany a máme
jich dnes pět, tak mám pocit, že tohle by se nám mohlo vrátit. Protože
lidé mají rádi vítěze. A když je vítěz oblafnut, ať z jakékoliv strany,
to lidé nemají moc rádi. Takže možná že teď pro ty čtyři roky to
pomůže, ale do budoucna… Lidé si pamatují, lidé nejsou blbí, to znamená,
že pak by nám to mohli vrátit. Takže já to nepovažuji zrovna za to
nejlepší řešení. A Babiš, co hraje? Že hraje ublíženého? Babiš je
hráč. Babiš říká: Já nejsem politik. Ale stal se z něj politik a má
takovou metodu, jakou má. To je, jako když budeme říkat, že Trump není
politik. Samozřejmě jakmile vstoupím do politiky, jsem politik. A Babiš se
chová někdy velmi netradičně a ono to zabírá, tak jako to zabralo u Trumpa.

Velké emoce v minulých dnech vyvolal návrh, že by hanobení hlavy státu
bylo opět trestné. Co si o tom myslíte?

Já jsem se pod ten návrh podepsal a souhlasím s tím. Tam nejde o to, když
někdo v hospodě řekne, prezident je vůl. Ale když někdo ukazuje prezidenta
jako exkrement na Hradčanském náměstí a média to pouštějí pětkrát
denně, to si myslím, že není dobře. Protože pakliže si přestaneme
vážit všeho, i národních symbolů, jako je prezidentská standarta, když
ji rozstříhali, a někteří moji kolegové řeknou, že to byla recese, tak
čeho si potom už máte vážit? To jsou ty skupiny lidí, kteří si
nechtějí vážit vůbec ničeho. Jsou šílení, že prohráli. A tito lidé
prohrávají dnes všude na světě. Vezměte si v té Americe – prohráli.
Prohráli Brexit, prohráli tady se Zemanem. A oni jsou zoufalí. Tak přece
tihle lidé nemůžou určovat chod země. Oni vytvářejí psychózu zla,
strachu.

Někteří politici tento návrh podepsali, pak si to ale rozmysleli. Jak si to
vysvětlujete?

No vysvětluji si to tím, že jsou to čeští politici a že se posrali. To se
jinak nedá říct. To já nikdy samozřejmě neudělám a trvám si na svém
názoru. Podobný zákon platí v mnoha zemích. A je to proto, aby pro lidi
bylo v podstatě alespoň něco svatého. On ten bezbřehý liberalismus může
skončit jedině v pekle.

Proslýchá se dokonce, že některým lidem kvůli podpoře tohoto návrhu
údajně někdo vyhrožoval. Slyšel jste o tom něco?

Ne, o tom nic nevím. Mně nikdo nevyhrožoval. Mě dokonce ani nikdo
nepřemlouval, abych stáhl svůj podpis. Možná vědí, že bych to neudělal.
Že je zbytečné volat Jandákovi. Já trvám na tom, že když je chráněný
soudce, úředník, poslanec… A prezident, symbol státu není, tak je něco
špatně.

Právě někteří lidé, kteří jsou proti tomuto návrhu, tvrdí, že by to
byl v podstatě návrat do totality. Co byste jim vzkázal?

Že by se měli podívat, v kolika zemích je hanobení hlavy státu trestné. A
někde je dokonce trestné i to, když haníte hlavu jiného státu,
spřáteleného samozřejmě. V Německu v podstatě je odsouzeno tisíc lidí
ročně za hanění hlavy státu. To je dost. To si myslím, že nebylo ani za
bolševiků v této zemi. Takže ať nevykřikují furt o návratu k totalitě.
To jsou nesmysly. Totalita je dávno v prdeli. Tady hrozí jiné totality,
dneska. Tohle si myslím, že je ochrana něčeho, co by lidem mělo být svatý.
Teď nemluvím konkrétně o nějakém prezidentovi, ale o prezidentském
úřadě a prezidentské standartě. Jak už jsem někde řekl, víte, časem by
někdo mohl vzít korunovační klenoty a zahrát si s nimi fotbal. A pak by
někteří moudří poslanci říkali, no ale to byla jen taková legrace. Víte,
pakliže přestane být svaté úplně všechno, tak přestane být svatý
lidský život, přestane být svatá tato země, která by nám měla být
svatá, a jde to všechno do kopru. No, vždyť se na ten svět ostatně
podívejte.

17. listopadu vyšlo poměrně hodně lidí do ulic a někteří vykřikovali,
že se máme bát o demokracii. Ale čeho konkrétně se vlastně tito lidé
bojí?

To vám neřeknou. To oni jsou jenom takový, že se musejí bát. Vždyť se na
to podívejte. Ze začátku křičeli, že všude hrozí komunismus. Jak jsem
tehdy řekl Kalouskovi – ano, lodě z Kuby už vyjíždějí, plné komunistů,
aby nás tady opravdu uchvátili. Nesmysly! Oni neustále něčím hrozí.
Neustále vytvářejí chaos, napětí a strach. Aby mohli vládnout. Protože v
této atmosféře se pak docela dobře vládne.

Vy v poslední době mluvíte o tom, že už nebudete kandidovat. Je to
nezvratné rozhodnutí a co vás k němu vede?

Podívejte, v politice není nikdy nic nezvratného. Politika je služba,
člověk má sloužit v politice, samozřejmě když někdo o vaši službu
stojí. To se pozná při volbách. Ale pak vás někdo musí k těm volbám
pustit, abyste mohla zjistit, jestli dostanete preferenční hlasy, jestli
vůbec to uskupení, za které jdete, dostane důvěru od lidí. A já mám
takový pocit, že nebudu připuštěn ani k těm volbám. Takže je
samozřejmě vždycky lepší, když sám odejdete, než když jste vykopnut?

A proč myslíte, že by vás „vykopli“?

Nevím, nejsem zrovna dvakrát ukázněný žák. Pořád mám své názory,
možná špatné, já neříkám, že dobré. Ale mně je prostě nikdo nevezme.
A já když jednou ten podpis tam dám, tak ho neodvolám. Že by na mě někdo
tlačil a říkal třeba, podívej se, nedostaneš se na kandidátku. Tak se na
ni nedostanu, ale zůstanu chlapem. A já si myslím, že politika v Čechách
potřebuje více chlapů. Nám tady scházejí chlapi. Podívejte se, co Češi
dokázali, když měli v čele chlapy. Ať to byl Jan Žižka nebo jiní…
Vždycky, když byl v čele chlap, tak jsme měli úspěch. Když přišel
rozklepaný, rozněžnělý intelektuál, tak to bylo špatně. Vzpomínám si,
že i Heydrich řekl kdysi: Nedávejte do čela Čechů nikdy chlapa. A přišel
Hácha. To byl velmi inteligentní člověk, který hodně lidem pomohl, ale
neřekl bych, že to byl zrovna symbol chlapa a chlapství.
