Bermudský trojúhelník: ďábelská kouzla nebo osudové náhody

Přesně před 100 lety, 6. března roku 1918, se ve vodách tzv. Bermudského
trojúhelníku ztratila americká nákladní loď Cyclops. Spolu s ní zmizelo
beze stopy 306 cestujících a celá posádka.

Abyste mohli najít trojúhelník na mapě, je třeba provést linii od Floridy
k Bermudským ostrovům, odtud — k Portoriku a zpátky k Floridě přes
Bahamské ostrovy. Přestože se tato oblast ničím neliší od podobných
zeměpisných míst, po dlouhá desetiletí se v okolí Bermudského
trojúhelníku záhadně ztrácejí lodi, letadla i lidé.

Možná největší katastrofou v této oblasti Atlantického oceánu bylo
zmizení pěti torpédových bombardérů Avenger 5. prosince 1945.

Hodinu po startu piloti ztratili kontrolu nad letadly a zřejmě spadli do
oceánu. Záchranná operace však nedokázala najít ani úlomky letadel ani
těla pilotů.

Je známo, že letouny Avenger jsou schopné se dost dlouho držet na vodní
hladině. Tento čas by stačil k evakuaci a záchraně posádky. Kromě toho,
piloti absolvovali kurz přežití v nouzových podmínkách a měli
příslušné vybavení.

Trojúhelník smrti

Poprvé použil slovní spojení „Bermudský trojúhelník" Američan E. Johns,
který v roce 1950 vydal 17-stránkovou brožuru s takovým názvem. Nicméně
termín se neudržel a proslavil se až po 14 letech, po uveřejnění článku
o spiritismu Smrtonosný Bermudský trojúhelník.

Od té doby zájem o anomální zónu stále stoupá. Uvedeme několik hypotéz
ohledně příčin zmizení lidí v této oblasti oceánu. Verze č.1. Chyba
kapitána

Jednou z posledních verzí, kterou nabízejí specialisté skoro pro všechny
katastrofy, je chyba pilota nebo kapitána. Například ne všichni piloti
letadel Avenger byli profesionální a v extrémní situaci se nemuseli
zorientovat a mohli udělat osudovou chybu.

Je známo, že piloti museli letět složitou cestou: 90 kilometrů na východ,
pak po vyplnění úkolů ještě na východ, pak na sever a po 118 kilometrech
zpátky na základnu, což je ještě dalších 193 kilometrů.

V roce 1945 ještě nebylo GPS zařízení, v případě nefungování kompasů
se piloti museli orientovat podle krajiny: k tomu je třeba znát přesné
údaje. Pokud udělali chyba aspoň v jednom parametru, mohli snadno zabloudit.

Nezřídka se špatné klimatické podmínky stávají příčinou velkých
katastrof. Bermudský trojúhelník není výjimkou. Loď Cyclops se potopila
pravděpodobně kvůli uragánu.4. března roku 1918 od ostrova Barbados odplul
parník Cyclops s nákladem manganové rudy. Za několik dní loď přestala
komunikovat s pevninou a zmizela beze stopy.

V roce 1968 potápěč námořnictva Dean Hawes objevil poměrně nedaleko
Norfolku zbytky lodi. Podle jeho slov to byl právě Cyclops. 10. března se
loď musela nacházet právě v této oblasti. V této části oceánu řádil
uragán, vlny dosahovaly 8 metrů.

Verze č. 3. Živelná minulost

Pokud nahlédneme do minulosti a pochopíme, co znamenala lokalita Bermudského
trojúhelníku, můžeme si všimnout, že reliéf dna je velmi rozmanitý.
Právě tady se vyskytují nejsevernější podmořské korálové útesy.

Teď je v oblasti trojúhelníku hlavním proudem Golfstream, ale jsou také i
další, jako například Floridský a Severně-Atlantický a místní proudy.

Připomeňme, že Golfstream je dost rychlý proud, často měnící svou
rychlost a nápor, což ztěžuje situaci plujících lodí. Takový proud
vytváří vichřice, které jako vír stahují plující objekty. Verze č. 4.
Bubliny metanu

Jedna z nedávno nabízených verzí, kterou schvaluje mnoho vědeckých
společenství, je spojená s emisemi plynu, například následkem hydrátu
metanu na dně moře.

Předpokládá se, že v hloubce vznikají velké bubliny metanu se sníženou
hustotou, kvůli čemuž lodě, proplouvající tento úsek, se nemohly udržet
nad vodou a okamžitě se potopily. Metan, jakmile se zvedne do vzduchu, ničí
nejen lodě, ale i prolétající mimo letadla, u nichž se snižuje zvedací
síla a přístroje přestávají fungovat.

Kromě toho metan ve vzduchu může způsobit zastavení motorů nebo výbuch.

Avšak zůstává nezodpovězená otázka, týkající se emisí plynu. Kromě
toho — hydrát metanu se nachází i v jiných místech Světového oceánu,
kde nebyly registrovány masové případy ztracení lodí.

Verze č. 5. Vetřelci, obrovské chobotnice nebo…náhoda?

Zbývá ještě mnoho dalších katastrof, které nelze vysvětlit špatným
počasím nebo nezkušeností kapitánů.

V březnu 1973 se potopila loď Anita, která plula do Hamburku. Jediné, že po
ní zůstalo na vodě, byl záchranný kruh s názvem této lodě. O pár dnů
později se nedaleko potopil Nort Varient, jeho trosky se také nepodařilo
najít.

Případů zmizení lodí a letounů na území Bermudského trojúhelníku se
nashromáždilo hodně, navíc kromě zmizení přicházejí informace o
fungujících lodích opuštěných posádkou a o dalších neobyčejných
jevech, jako jsou okamžité přesuny v prostoru nebo anomálie s časem.

Ale neexistuje žádná věrohodná informace, potvrzující tyto mystické
události.

Každopádně během posledních 30-35 let k žádným velkým ztroskotáním
lodí v oblasti trojúhelníku nedošlo a vědci se stále častěji shodují na
tom, že Cyklop a letouny Avenger a další tragédie byly prostě náhoda.
