Rex roztříštil ministerstvo zahraničí: v zahraniční politice probíhají
masové čistky

Ministr zahraničí USA Rex Tillerson zrušil ve svém úřadu celé oddělení
pro koordinaci sankcí, zavedených proti mnoha státům. Stalo se to už v
září. Ale jaképak oddělení, když je zbořeno v podstatě celé
ministerstvo zahraničních věcí, které má ztratit dva tisíce pracovních
míst.

Vzniká otázka: jak bude žít celý svět při zkrácené verzi americké
diplomacie?

Během několika posledních dnů odbory diplomatů — American Foreign Service
Association — organizovaly silnou protestní kampaň, především
prostřednictvím předních médií demokratů. Podívejme se na hlavní
publikace — fakta v New York Times a hrozný redakční článek tamtéž.
Celkový obrázek je následující: Tillerson si nedělal legraci, když
sliboval, že sníží rozpočet svého ministerstva o 31 %. On to dělá. A
začal od lidí.

Z čeho obviňují Tillersona, je jasné — z poškození velmoci. Ve
Východní Asii je „korejská krize" a místo náměstka ministra
zahraničních věcí pro tuto oblast je volné, chybí velvyslanec v Jižní
Koreji. V Sýrii není jasné, co vůbec dělat dál, a náměstek ministra pro
tuto oblast také chybí, stejně jako nejsou velvyslanci v Saúdské Arábii,
Turecku, Jordánsku, Egyptě a Kataru. A k tomu ještě v Zimbabwe dochází ke
změně moci a náměstek ministra pro africké záležitosti chybí. Jak je to
možné? Jak to tam bez americké diplomacie zvládnou?

Teď se podíváme, co připravuje druhá strana, vezmeme si autorský sloupek v
časopise Foreign Policy.

Zajímavé hodnocení: dávno bylo třeba zrušit tento úřad, protože „mnohé
z nedávných proher americké zahraniční politiky byly výsledkem
nesprávného chápání místní politické situace a regionálních
záležitostí".

Z téhož autorského sloupku: poslední ministr zahraničních věcí, kterého
bylo možné nazvat vynikajícím diplomatem, byl James Baker (1989-1992).
Další, včetně Hillary Clintonové, sami diplomaté neměli rádi nebo si
jich nevážili. Jiná věc je, že i Tillerson v mnohém nemá pravdu, ale s
ním je třeba soucítit — on pracuje s prezidentem, který vůbec ničemu
nerozumí v zahraniční politice, ale myslí si, že rozumí.

Taková vznikla situace. Co s ní dělat?

Propaganda místo jednání

Nyní vzniká pocit, že USA teď sice nemají dobrou, ale alespoň snesitelnou
zahraniční politiku. Prostě proto, že nižší úředníci MZV USA a další,
plnící povinnosti, nedělají zbytečná prohlášení.

Nicméně práce probíhá. Kéž by se alespoň sankce — epicentrum výsadby
sankční politiky — přemístily na americké ministerstvo financí a
několik dalších ministerstev, nemluvě už o kongresu. Kromě toho existuje
mnoho ministerstev ozbrojených sil, provádějící svou politickou linii:
vidíme to v Sýrii a celkově na Blízkém Východě. Mimochodem, jedno z
obvinění už ne na adresu Tillersona, ale Trumpa, spočívá v tom, že
snižuje financování ministerstva zahraničních věcí, ale zvyšuje
rozpočet Pentagonu.

Vypadá to, že americká diplomacie pohořela na tom, že za prvé skutečně
ztratila opravdové profesionály, chápající, co s děje ve světě a kam
kráčí. A za druhé, rozčílila nejen Rusko, ale málem všechny ostatní
státy svými poučujícími prohlášeními. Za třetí nemohla tato
prohlášení nedělat, protože Amerika právě takové řeči od svých
diplomatů očekávala.

Zahraniční politiku je velmi těžké odtrhnout od vnitřní. Diplomacie vždy
pracuje i pro „domácí trh" a něco vysvětluje svému publiku. Dokud byla
americká veřejnost spokojená, nemělo smysl uvažovat, jestli chápou
alespoň sami diplomaté, jak to ve skutečnosti vypadá v mnoha zemích a
regionech. Stačí, že fungují jako propagátoři, vysvětlují různým
cizím státům a společnostem, jak mají žít, a americká veřejnost si
myslí, že to tak má být.

A tak je to na celém světě, což už se dávno všem zprotivilo, a to, co je
protivné, je dříve nebo později odmítnuto.

Co bude dále s americkou zahraniční politikou, těžko říci. Ale je velmi
zajímavé, že jsou pronášena slova o tom, že je třeba měnit vše,
počínaje zaměstnanci MZV USA. A už byly zahájeny konkrétní akce.

Názor autora se nemusí shodovat s názorem redakce.
