Dopisovatel Guardian: je odporné vidět, jak se EU klaní Erdoganovi

Pohled na evropské lídry, jak se nízko klaní prezidentovi Turecka na summitu
EU-Turecko, byl odporný, píše dopisovatel vydání Guardian Paul Mason.

Evropská unie hledá pomoc při řešení migrační krize u země, v níž
více a více sílí despotismus a cenzura. Turecko vede válku proti etnické
menšině, policejní speciální jednotky útočí na kancelář vládě
opozičního vydání Zaman, turecké tajné služby jsou obviňované z
převozu zbraní Islámskému státu, vojska sestřelují ruské bombardéry —
nehledě na to vše Ankara počítá s tím, že se stane členem Evropské unie,
říká vydání.

Teď se ale vše změnilo. Turecký prezident tvrdě umlčuje protestní akce.
Vyprovokoval konec příměří se Stranou kurdských pracujících a prakticky
vypálil několik měst na jihu Turecka, kde se nacházejí Kurdové. Evropská
unie přitom zavírá oči před podkopáváním demokracie v Turecku a
vojenskými akcemi proti mírným obyvatelům, říká dopisovatel.

„Ale to vše není nic ve srovnání s tím, co Erdogan může ještě
rozehrát. Na pozadí rozpadlých nebo rozpadajících se zemí, takových jako
Afghánistán, Jemen, Irák a Sýrie, čím více neúspěchů trpí turecká
demokracie, tím více ji musí Západ podporovat. A čím více Evropská
komise trvá na tom, že Turecko se jednou stane členem EU, tím více
přibývá v Evropě hráčů, kteří chtějí vystoupit ze společenství,"
říká článek.

Občané EU mají právo znát o Turecku pravdu. Vlády EU ještě v listopadu
chválily Ankaru za ekonomické úspěchy bez ohledu na to, že už tehdy byly
viditelné všechny příznaky tyranie. Hlavní otázkou zůstává, zdali stát,
který nejočividněji porušuje všechna kritéria pro vstup do EU, má
perspektivu v připojení se. Odpověď je pouze jedna — samozřejmě, že
nemá. Evropské vlády to musejí Erdoganovi říci, je přesvědčený
dopisovatel Guardian.
