Jan Zahradil: Hysterické reakce na jakoukoliv kritiku ČT známe už od dob
televizní krize. Hned se volá o ohrožení svobody slova. Nic takového
nevidím

ROZHOVOR „Itálie je první z velkých evropských zemí (třetí
nejsilnější ekonomika EU), kde viditelně ve volbách zvítězily
euroskeptické či eurokritické síly. Pokud na to bude evropský establishment
reagovat jako vždy – tedy že potřebujeme ještě ‚více Evropy‘ –
napětí bude jen narůstat. Je třeba opustit sny o federální Evropě,“
uvádí v rozhovoru pro ParlamentníListy.cz europoslanec Jan Zahradil (ODS).
„Pro nás to znamená jediné: nepouštět se do dalších politických
experimentů pod vedením paní Merkelové a pana Macrona, nevstupovat do jejich
‚tvrdého jádra‘ EU, zůstat mimo eurozónu,“ dodává.

Italští voliči podle vašeho vyjádření vzkázali Evropě a světu, co si
myslí o současné podobě EU. Ve svém komentáři píšete „pane Junckere,
pane Macrone – proberte se! Vaše představy o Evropské unii už nefungují“.
Proberou se však jmenovaní ze „zimního spánku?“ Padne tento vzkaz na
úrodnou půdu, pochopí ho Evropa? Itálie je první z velkých evropských
zemí (třetí nejsilnější ekonomika EU), kde viditelně ve volbách
zvítězily euroskeptické či eurokritické síly. Pokud na to bude evropský
establishment reagovat jako vždy – tedy že potřebujeme ještě „více
Evropy“ – napětí bude jen narůstat. Je čas na změnu evropského
paradigmatu. Je třeba opustit sny o federální Evropě, které bohužel
sdílí i prezident Zeman. Pro nás to znamená jediné: nepouštět se do
dalších politických experimentů pod vedením paní Merkelové a pana Macrona,
nevstupovat do jejich „tvrdého jádra“ EU, zůstat mimo eurozónu.

Co tento volební výsledek udělá s Itálií? Jakákoliv vznikne v Itálii
vláda, určitě nebude hrát s panem Macronem a paní Merkelovou hru na další,
hlubší integraci. Nepropadejme však iluzím: právě Itálie byla tou zemí,
která nejvíc tlačila na povinné přerozdělování migrantů pomocí kvót,
aby si ulehčila od jejich záplavy. To se se žádnou novou italskou vládou
nezmění. A tady vidím možný zárodek konfliktu mezi Itálií a střední
Evropou, jakkoliv naše představy o budoucí architektuře EU mohou být
podobné.

Ve varu je po vraždě novináře Slovensko. Je to poslední kapka pro Slováky
s Robertem Ficem, nebo je naopak tato velice tragická událost zneužita
opozicí, jak ho odstavit od moci, když už to nešlo ve volbách? (Připomínám,
že vrah a jeho motiv zatím nebyli vypátráni a nikdo ho nezná.) Pan Fico si
své současné problémy zavinil sám svým stylem vládnutí. Vražda
novináře byla jen posledním kamínkem, který uvolnil lavinu. Že této krize
využívá opozice, je jen logické. A předčasné volby, to není žádný
převrat, ale normální ústavní řešení krize. V ČR jsme je měli už
dvakrát – 1998, 2013. Od slovenských kolegů vím dost o situaci na
Slovensku, abych nepotřeboval pana Fica hájit nebo omlouvat. To ať dělá
ČSSD, která si ho zve na své sjezdy (ovšem teď raději mlčí a pochybuji,
že jej ještě někdy někam pozve).

Robert Fico obvinil amerického multimiliardáře – rodáka z Budapešti –
George Sorose z možného podílu na demonstracích na Slovensku. I Viktor
Orbán, premiér jeho rodného Maďarska, o něm nemluví příliš lichotivě.
Jaký je Sorosův vliv na střední Evropu? Je opravdu tak významný? Pana
Sorose nevidím černobíle. Jeho podpora protikomunistického disentu nebo
rozvíjejících se demokracií v 90. letech měla svůj význam. Bohužel
postupně se přetvořil na jakéhosi politického aktivistu podporujícího
ideologii, kterou bych označil jako internacionalistický levicový
liberalismus. Politiky, kteří jako reakci na nekonečnou „europeizaci“
všeho možného začali zdůrazňovat národní identitu a národní zájmy,
označuje pan Soros za nacionalisty a diktátory. Za své hlavní nepřátele
vyhlásil Orbána a Kaczyńského. Měl jsem možnost se nedávno na Balkáně (například
Albánie, Černá Hora) seznámit s působením pana Sorose a mnoho pozitivního
jsem tam o něm neslyšel. Zejména pravicoví politici si stěžovali, že
přes své nevládní organizace masivně ovlivňuje situaci v jejich zemích a
protlačuje vybrané strany a politiky. Zároveň ale nevěřím, že Soros
stojí za problémy pana Fica. Proč by to dělal? Pan Fico přece doposud
ztělesňoval vše, co Soros podporuje. Hrál si na velkého „Evropana“,
Slovensko prohlašoval za proevropský ostrůvek uvnitř skeptické střední
Evropy, miloval euro... Myslím, že pan Fico tady nejen střílí vedle, ale
hledá si ex post nějakou výmluvu.

I v České republice to vypadá na dobu demonstrační. Po Ondráčkovi se bude
demonstrovat na obranu České televize. Oprávněně? Je opravdu v ohrožení?
A je její kritika úplně mimo realitu? Mám doma asi 50 programů, a kdyby
mezi nimi chyběla ČT, ani bych to nepoznal. Domácí zprávy si najdu na
on-line serverech v reálném čase, zahraniční na zahraničních stanicích,
původní televizní tvorbu nesleduji.

Nevolám nicméně po zrušení veřejnoprávního vysílání, vím, že je to
neprůchozí, stalo se z toho jakési zaklínadlo. Osobně se ale domnívám,
že tato „veřejnoprávní“ média dříve či později odejdou do historie.
Nové technologie, internet, sociální sítě vytvořily takovou mediální a
informační pluralitu, že současná představa „veřejnoprávnosti“
začína postrádat význam. Co mi ale připadá nespravedlivé, je vybírání
paušálního poplatku od všech majitelů TV přijímačů. Tady vidím prostor
pro změnu financování a myslím, že by se to dalo i technologicky řešit:
kdo se dívá na ČT celý večer, ať platí úměrně prokoukanému času, kdo
se na ni nedívá vůbec, ať neplatí nic nebo málo. Přece v normálním
životě také neplatíme za služby, které nepoužíváme. Jinak hysterické
reakce na jakoukoliv kritiku ČT známe už od roku 2000, od dob televizní
krize, hned se volá o ohrožení svobody slova. Já žádné takové ohrožení
nevidím.

Jak jste hodnotil inaugurační projev prezidenta republiky Miloše Zemana? Byl
skutečně tak špatný, aby museli někteří politici odcházet? Bylo to od
nich adekvátní gesto? Nebyl jsem tam, byť pozvánku jsem dostal, ale byl jsem
v zahraničí. Netrpím „zemanofobií“, a proto to nehodlám dále
komentovat. Uvítal bych prezidentský projev, který by analyzoval a popsal
obecnější problémy naší doby – třeba zrovna současný stav evropské
integrace a naše místo v něm. Toho jsem se nedočkal.

Stále máme vládu v demisi a jedná se o nové. Andrej Babiš v neděli
připustil, že by měl zájem o jednání s ODS, které ona však odmítá.
Blafuje Babiš? Má potíže s koalicí s ČSSD s podporou komunistů? Bojí se,
že i když se dohodne s ČSSD, tak řadoví sociální demokraté dohodu shodí
v referendu, nebo že nebude poslouchat poslanecký klub výrazně zastoupený
sobotkovci? Či snad začnou dělat potíže komunisté naštvaní kvůli
Ondráčkovi? Jak to podle vás dopadne s vládou? Pan Babiš hraje hry se
všemi, zmínkami o ODS vydírá ČSSD, zmínkami o ČSSD vydírá komunisty
atd. Chce všechny unavit a dostat je do kouta. My ale hru pana Babiše
nehrajeme. Myslím, že ČSSD jde hlavně o několik stovek jejích lidí,
které rozmístila ve státní správě a přikryla služebním zákonem.Těch
se Babiš klidně postupně zbaví a nahradí je svými. Pokud jde o pana
Sobotku, ten dovedl ČSSD z 20 % na 7 %. Když se totéž „povedlo“ v našem
případě panu Nečasovi, měl v sobě tolik sebereflexe, že odešel z
politiky. Pan Sobotka zjevně žádnou sebereflexí netrpí. Ať si jej tedy
ČSSD ještě užije.
