Apicomplex

Els apicomplexos ("Apicomplexa") són un extens grup de cromalveolats caracteritzat per la presència d'un orgànul únic anomenat "complex apical". Són unicel·lulars, formen espores i són exclusivament paràsits d'animals. Les estructures mòbils tals com els flagels o pseudòpodes estan absents excepte en certes etapes dels gàmetes. És un grup divers incloent a organismes com "Coccidiasina", "Gregarinasina", "Piroplasmida", "Haemogregarina" i "Plasmodiidae". Algunes malalties causades per aquests organismes són:

* Malària ("Plasmodium")
* Babesiosi ("Babesia")
* Coccidiosi, incloent:
** Criptosporidiosi ("Cryptosporidium parvum")
** Ciclosporosi ("Cyclospora cayetanensis")
** Toxoplasmosi ("Toxoplasma gondii")
** Isosporiasi ("Isospora belli")

La majoria dels seus membres té un cicle vital complex, implicant reproducció asexual i sexual. Normalment un hostatger es contamina ingerint quists, que es divideixen per produir els "esporozous" que entren en les cèl·lules. Les cèl·lules rebenten, alliberant "merozoits" que infecten noves cèl·lules. Això pot ocórrer diverses vegades, fins que produeixen "gametocits", que donen lloc a gàmetes que es fusionen per crear quists nous. Hi ha moltes variacions en aquest patró bàsic, però, i molts apicomplexos tenen més d'un hoste.

El "complex apical" és un orgànul situat en una punta de la cèl·lula que inclou les vesícules anomenades "roptries" i "micronemes", que s'obren en la part anterior de la cèl·lula. Aquestes secreten els enzims que permeten al paràsit entrar en altres cèl·lules. L'extremitat està envoltada per una banda de microtúbuls, anomenada "anillo polar", i entre els "Conoidasida" hi ha també con truncat (embut) de fibril·les anomenat "conoide". Sobre la resta de la cèl·lula, a excepció d'una petita boca anomenada "microporus", la membrana es recolza en les vesícules anomenades alvèols, formant una estructura semirígida.

La presència d'alvèols i d'altres característiques col·loquen els apicomplexos en el grup dels alveolats. Diversos flagel·lats relacionats com els "Perkinsus" i "Colpodella" tenen estructures similars a l'anell polar i varen ser inclosos abans en aquest grup, però ara sembla que són parents més propers als dinoflagel·lats. Són probablement similars a l'avantpassat comú d'ambdós grups.

Una altra semblança amb els dinoflagel·lats, és que les cèl·lules dels apicomplexos contenen un sol plast, anomenat "apicoplast", envoltat per tres o quatre membranes. Es pensa que la seva funció inclou la síntesi de lípids, que sembla que és necessària per a la seva supervivència. Es considera generalment que comparteixen un origen comú amb els cloroplasts dels dinoflagel·lats, encara que alguns estudis suggereixen que es deriven en última instància d'algues verdes en comptes de les algues vermelles.

Els apicomplexos abasten un grup d'organismes que abans eren classificats com a esporozous, paràsits sense flagels, pseudòpodes ni cilis. La major part dels apicomplexos són mòbils, però.

El grup dels apicomplexos inclou molts patògens importants per als éssers humans i animals domèstics. En contraste amb els bacteris patògens, aquests paràsits són eucarionts i comparteixen moltes rutes metabòliques amb els seus hostatgers. Això fa que el tractament terapèutic pugui arribar a ser extremadament difícil (una droga que faci mal al paràsit probablement també farà mal a l'hostatger). No hi ha actualment vacuna o tractament eficaços o disponibles per a la majoria de les malalties causades per aquests paràsits. La investigació biomèdica sobre els paràsits és difícil, ja que a vegades és impossible mantenir cultius vius del paràsit en el laboratori i manipular aquests organismes. Recentment, diverses espècies s'han seleccionat per seqüenciar el seu genoma. La disponibilitat d'aquestes seqüències genòmiques proporciona una nova oportunitat per aprendre més sobre l'evolució i la capacitat bioquímica d'aquests paràsits.


Club Atlètic del Vallès

El Club Atlètic del Vallès és un equip de futbol català de la ciutat de Granollers fundat l'any 1956 amb el nom d"'Sporting", Dos anys després de la seva fundació, el 26 d'agost de 1958, va canviar de nom per l'actual i va inscriure's per primera vegada a la Federació Catalana de Futbol. Durant els primers anys va jugar en categories comarcals i territorials i la temporada 1995/96 va ascendir a categoria preferent però al final de la temporada l'equip sènior desaparegué.

No obstant, durant aquest darrer període el club se centrà en la formació i promoció del futbol base, disposant d'una escola de futbol i de nombrosos equips en categories inferiors. L'any 2007 va reaparèixer el primer equip que actualment competeix al grup 9 de la tercera catalana i juga els seus partits al Camp Municipal de Futbol de 1r de Maig de Granollers.


Ateneu Barcelonès

LAteneu Barcelonès és una associació fundada a Barcelona el 1860 (amb el nom inicial dAteneu Català) ubicada al Palau Savassona. La seva actual presidenta és Isona Passola, que substituí l'historiador Jordi Casassas el febrer de 2021.

Personalitats molt significatives del país n'han ocupat la presidència en diversos moments, entre els quals podem destacar: Àngel Guimerà, Valentí Almirall, Lluís Domènech i Montaner, Bartomeu Robert, Joan Maragall, Pompeu Fabra, Lluís Nicolau d'Olwer, Eduard Fontserè i Riba, Amadeu Hurtado i Miró, Heribert Barrera, etc. Els discursos inaugurals de curs, pronunciats sempre per la presidència, constitueixen una magnífica font per conèixer l'evolució de la història de la cultura catalana.

localitzat a l'entitat territorial administrativa


Antoni Llorens i Olivé

Antoni Llorens i Olivé (Cambrils, Baix Camp, 7 de maig de 1940 – Reus, 19 de març de 2017) fou un distribuïdor i productor de cinema català.

President de l'Associació de Distribuïdors Cinematogràfics de Catalunya i propietari de la productora Lauren Films, destacà per difondre el cinema català i el cinema doblat al català. Al llarg de la seva carrera produí més de 15 pel·lícules; en destaca "Mujeres al borde de un ataque de nervios", de Pedro Almodóvar, film que va guanyar el Premi Goya a la millor pel·lícula l'any 1988 i que va ser nominat a l'Oscar a la millor pel·lícula de parla no anglesa.

L'any 1997 fou guardonat amb el Premi Nacional de Cinema «per la seva tasca continuada en la promoció de la indústria del cinema, la creació d'una xarxa de cinemes a Catalunya i la difusió del cinema català i del cinema doblat en català».

En l'àmbit local impulsà el canal privat de televisió CAT 4 TV, que emetia a les demarcacions de Tarragona (Tarragonès, Alt Camp i Conca de Barberà) i Vilanova (Alt Penedès, Baix Penedès i Garraf).


Rachel Portman

Rachel Portman o Rachel Mary Berkeley Portman (Haslemere, Anglaterra, 11 de desembre de 1960) és una compositora de cinema anglesa que feia història el 1996 quan es convertia en la primera compositora a guanyar un Oscar per "Emma" i posteriorment era nominada dues vegades més per les bandes sonores críticament aclamades de "The Cider House Rules" (1999) i "Chocolat" (2000). Li van concedir l'Orde de l'Imperi Britànic (OBE).


Lo Catalanista

Lo Catalanista era un setmanari catalanista redactat en català i publicat a Sabadell des del 4 de setembre de 1887 fins al 16 de febrer de 1902. El director fou Antoni de P. Capmany.

Va començar a publicar-se setmanalment, cada diumenge, des del 4 de setembre de 1887. Deu anys després, el 1897, es va decidir que passés a ésser una publicació diària, però acaba morint, per la situació política d'Espanya, a principis del , després d'una darrera etapa curta de periodicitat setmanal. Es tractava, com deia el subtítol, d'un setmanari (o diari) defensor dels interessos morals i materials de Catalunya. És a dir, era una publicació totalment catalanista que volia defensar els drets dels sabadellencs en particular i dels catalans en general davant del sistema espanyol.

Els seus col·laboradors es vincularen a la Lliga de Catalunya i més tard s'integraren a la Unió Catalanista, de la que en foren el portaveu a Sabadell. Els més destacats foren Àngel Guimerà, Claudi Omar, Lluís Domènech i Montaner, Josep Puig i Cadafalch, Enric Prat de la Riba, Francesc Matheu, Apel·les Mestres, Jacint Verdaguer, juntament amb escriptors sabadellencs, com Pau Colomer, Pere Muntanyola i Carner i Manuel Folguera i Duran.


Danger from the Deep

Danger from the Deep és un simulador de submarins per a Windows o Linux, de codi obert que compta amb gràfics 3D. Està ambientat en la Segona Guerra Mundial, en la qual l'usuari s'haurà de posar en mans d'un submarí alemany.

Tot i que està distribuït sota llicència GPL el contingut gràfic que acompanya el joc no és lliure. El projecte es va inciar l'any 2003. El videojoc està en anglès, alemany, italià i espanyol; s'han iniciat els processos de traducció al rus, polonès, francès i neerlandès, no obstant qualsevol pot traduir el joc a una altra llengua.


Cipriano García Sánchez

Cipriano García Sánchez (Manzanares de la Mancha, 26 de setembre de 1927 - Castelldefels, 22 de maig de 1995) fou un polític i sindicalista català.

El 1943 entrà a treballar a les mines de La Puebla de Almoradiel, que deixà el 1951, quan s'establí al barri de Ca n'Anglada de Terrassa, on treballà a RENFE i a Cerámica Egara. Afiliat al Partit Socialista Unificat de Catalunya (PSUC), el 1954 passà a formar part de la direcció egarenca del partit. Participà en la "vaga de les bicicletes" de 1956 i el 1957 fou detingut a la tornada d'un congrés clandestí del PSUC a França, raó per la qual fou tancat al Penal de Burgos fins al 1959. El 1960 participà a Terrassa en les protestes per les detencions de Jordi Pujol i Soley i els altres implicats en els fets del Palau, raó per la qual fou jutjat en consell de guerra amb sis sindicalistes més i tancat novament al Penal de Burgos fins a 1964. A la sortida participà en la creació de Comissions Obreres i el 1965 accedí per primer cop als comitès central i executiu del partit. Després del VIII Congrés del Partit Comunista d'Espanya formà part del seu comitè central. Fou detingut novament el 1967, any en què formà part de la coordinadora general de CCOO en nom de la Comissió Obrera Nacional de Catalunya. Assolí escapolir-se durant la caiguda dels dirigents del sindicat el 1972, cosa que provocà l'anomenat Procés 1001, i des d'aleshores fins a 1975 fou el màxim responsable de la coordinadora de Comissions Obreres a la clandestinitat.

A les eleccions generals espanyoles de 1979 fou elegit diputat a les Corts de Madrid fins al 1982, on va fou vocal de la Comissió de Treball del Congrés dels Diputats. A les eleccions autonòmiques de 1984 fou elegit diputat fins al 1988. Defensà la unitat de la classe treballadora del Principat front les temptatives neolerrouxistes pretesament d'esquerres. Instal·lat ja a Castelldefels, encapçalà les llistes municipals d'Iniciativa per Catalunya (IC) a les eleccions municipals espanyoles de 1991. Morí en un accident durant una encartellada a les següents municipals. En la seva memòria la Comissió Obrera Nacional de Catalunya (CONC) ha creat la Fundació Cipriano García.

Al seu enterrament hi assistiren 1.500 persones i el seu fèretre es cobrí significativament, com assenyalà Teresa Pàmies, amb tres banderes: la catalana, la del sindicat Comissions Obreres i la del PSUC.


Final Fantasy XI

, també conegut com a "Final Fantasy XI: Online" o simplement "Final Fantasy Online", és un joc de la saga Final Fantasy. Joc de rol multijugador massiu en línia desenvolupat i publicat per Square (ara Square Enix). S'estrenà al Japó amb la consola de Sony, PlayStation 2 el 16 de maig del 2002 i va ser llançat per al sistema operatiu Microsoft Windows per a PC el 5 de novembre del mateix any. Fou llançat al mercat Nord Americà el 28 d'octubre del 2003. La versió per a la consola Xbox 360 no va sortir fins a l'abril del 2006, siguent el primer MMORPG per aquesta consola. La història del joc transorre a Vana'diel, on es poden fer diverses feines, utilitzar poders especials o completar missions entre moltes altres coses. Van publicar-se quatre expansions fins a l'any 2007, per ordre cronològic Rise of the Zilart, Chains of Promathia, Treasures of Aht Urhgan i l'última en sortir a la venda Wings of the Goddess.


Noctis Labyrinthus

Noctis Labyrinthus (en llatí «laberint de la nit») és una regió de Mart situada entre el Valles Marineris i les terres altes de Tharsis. La zona és destacable pel seu sistema de valls profundes, estretes i entrecreuades (tret planetari que rep el nom genèric de "labyrinthus" en la nomenclatura planetària), formant un sistema complex i laberíntic. Les valls i els canyons semblen haver-se format per falles i molts mostren les característiques habituals del graben, amb les superfícies de la planura conservades al sòl de les valls. En alguns llocs els sòls de les valls són més accidentats, a causa de corriments de terra, mentre que en altres el sòl sembla haver-se enfonsat en formacions en forma de pou. Es creu que l'activitat de falles fou provocada per l'activitat volcànica a la veïna regió de Tharsis.


Baeza

La ciutat de Baeza es troba en el centre geogràfic de la província de Jaén, en la Comunitat Autònoma d'Andalusia.

En l'actualitat, és coneguda per haver estat declarada, al costat d'Úbeda, ciutat Patrimoni de la humanitat per la UNESCO, i ser una de les tres seus de la Universitat Internacional d'Andalusia.


José Manuel Durão Barroso

José Manuel Durão Barroso (Lisboa, 23 de març de 1956) és un polític portuguès que fou Primer Ministre de Portugal entre els anys 2002 i 2004, i entre 2004 i 2014 fou President de la Comissió Europea. Actualment és president no executiu de Goldman Sachs International.


Estany de Sant Maurici

Lestany de Sant Maurici és un llac pirinenc situat al terme del municipi d'Espot, dins del Parc Nacional d'Aigüestortes i Estany de Sant Maurici. Té una superfície de 0,215 km², que equival a 21,5 hectàrees. Fa uns 1.100 metres de llarg per uns 200 d'ample, amb un volum d'aigua d'uns 2,6 Hm³, gràcies a la petita presa de Sant Maurici construïda per augmentar la seva capacitat.

És situat a 1.900 m d'altitud, davant de la majestuosa muntanya dels Encantats (2.748 m) i al fons d'un circ d'origen glacial. L'estany està en una cubeta de sobreexcavació glacial en una vall glacial, originada per l'acumulació del glaç procedent de les glaceres laterals: Subenuix, Monestero, Portarró i Ratera-Amitges.

Rep les aigües dels rius i torrents de Ratera, del Portarró, de Monestero i de Subenuix, mentre que el seu emissari, el riu Escrita, drena la vall d'Espot fins a la Noguera Pallaresa. L'estany és el més conegut i important de la vall.

Prop de l'estany, envoltat de boscos de pi negre i d'un bell paisatge de muntanya, hi ha l'ermita de Sant Maurici (1 841 m; bastida modernament sobre una construcció més antiga), un refugi militar (abandonat).

Amb l'ampliació produïda per la presa de Sant Maurici, esdevé un embassament amb la Central hidroelèctrica de Sant Maurici a la riba SE.


Germà de Talloires

Germà de Talloires (mort a Talloires, ~1018 o 1050) fou un monjo benedictí i després un monjo solitari del i XI. És venerat com a sant per l'Església catòlica. No s'ha de confondre amb Sant Germà de Montfort (906 - 1000), prevere i també monjo benedictí de Talloires.

Hi ha molt poques dades sobre el sant, que té, en canvi, diverses llegendes. Algunes fonts com el "Martirologi de Talloires" en donen dades que no concorden amb els fets històrics comprovats, per la qual cosa tampoc no són versemblants.

Es diu que havia nascut a Flandes i que va estudiar a París; va ingressar a l'Orde de Sant Benet. Cap al 1020, l'abat Iteri de Savigny el va enviar amb altres perquè fundés un monestir vora el llac d'Annecy, a Talloires, on ja hi havia una capella dedicada a la Mare de Déu. Germà va ésser el prior del nou monestir, depenent de Savigny. Hi va ésser el preceptor de Bernat de Menthon, després sant.

Després, novament a Talloires, va retirar-se a fer vida eremítica durant uns quaranta anys a una cova de la muntanya, sobre l'actual poble de Saint-Germain-de-Joux, on passava el dia i baixava al monestir a passar-hi la nit. Hi morí cap al 1018 o el 1050. Des del consta la veneració envers l'eremita, i al s'edificà una capella a l'ermita on havia viscut. La seva vida fou escrita en llatí el 1621. Urbà VIII el va fer sant.


Iúlia Sólntseva

Iúlia Sólntseva (en rus: Ю́лия Ипполи́товна Со́лнцева, "Iúlia Ippolítovna Sólntseva"; en ucraïnès: Ю́лія Іполи́тівна Со́лнцева, "Iúlia Ipolýtivna Sólntseva"; Moscou 1901 — 1989) fou una directora de cinema i actriu soviètica, russa i ucraïnesa. Juntament amb el seu marit, el cineasta ucraïnès Oleksandr Dovjenko, va fer més d'una desena de pel·lícules; primer com a actriu, sobretot al començament, per exemple a les pel·lícules "Zemlya" (Земля, 1930) o "Aelita" (Аэлита, 1924), i més endavant com a productora i directora. Per "Póvist polúmianykh lit" / "Póviest plàmiennykh liet" (en ucraïnès: Повість полум'яних літ; en rus: Повесть пламенных лет) va guanyar el premi al millor director al Festival de cinema de Cannes de 1961. Va rebre la distinció d'Artista del Poble de l'URSS (arts escèniques) als anys 80.


One of These Days

«One of These Days» és el primer tema de l'àlbum "Meddle" del grup britànic de rock progressiu Pink Floyd.

Es tracta d'un tema instrumental que s'obre amb sons de vent fets a través d'un oscil·lador sonor, seguit de dos baixos tocats per David Gilmour i Roger Waters. Al final de la peça hi ha un missatge sonor enregistrat a baixa velocitat, cosa que li dona un gran to amenaçador: "One of these days, I'm going to cut you into little pieces" («un d'aquests dies et tallaré en petits trossets), frase que estava destinada al DJ de la BBC Jimmy Young de la BBC Radio 2.

Gilmour va considerar aquesta peça com aquella on els membres del grup més havien col·laborat tots junts. Durant la gira de l'àlbum "The Division Bell", dos grans porcs inflables apareixien a cada costat de l'escenari quan sonava aquesta cançó. Tenien un aspecte bastant desagradable i d'aquesta manera augmentava el costat bestial i frenètic del tema.


La Mer

La mer, trois esquisses symphoniques pour orchestre ("La mar, tres esbossos simfònics per a orquestra"), o simplement La Mer (i.e. "La mar"), és una composició musical per a orquestra del compositor francès Claude Debussy. Va iniciar-ne la composició l'any 1903 a França i la va concloure l'any 1905 a la costa d'Eastbourne, front al Canal de la Mànega. Va ser estrenada per l'Orquestra Lamoureux sota la direcció de Camille Chevillard el 15 d'octubre de 1905, a París. L'acollida inicial va ser freda - en part degut a uns assajos inadequats i en part degut a l'escàndol que havia provocat el compositor en abandonar la seua muller per la cantant Emma Bardac. No obstant aviat va esdevenir una de les obres orquestrals de Debussy més admirades i més freqüentment interpretades, un prestigi que va anar creixent al llarg del Segle XX. El primer enregistrament va ser fet per Piero Coppola l'any 1928.


Homer Simpson

Homer Jay Simpson és un dels personatges principals de la sèrie animada de televisió "Els Simpson", el patriarca de la família epònima. El doblador original és Dan Castellaneta i en la versió en català va ser doblat per Ramon Puig. Aparegué per primer cop, juntament amb la resta de la seva família, al curtmetratge «Good Night» de "The Tracey Ullman Show", el 19 d'abril de 1987. El dibuixant Matt Groening creà i dissenyà Homer mentre esperava a l'entrada de l'oficina de James L. Brooks. Havien cridat Groening per llançar una sèrie de curtmetratges basats en la seva tira còmica "Life in Hell", però a l'últim moment aquest decidí crear un nou conjunt de personatges. Un d'ells adoptà el nom del seu pare, Homer Groening. Després d'aparèixer durant tres temporades a "The Tracey Ullman Show", la família Simpson va obtenir la seva pròpia sèrie a la FOX, que debutaria el 17 de desembre de 1989.

Homer i la seva esposa Marge tenen tres fills: Bart, Lisa i Maggie. Manté la seva família amb el sou que obté treballant a la central nuclear de Springfield. Homer encarna un seguit d'estereotips de la classe obrera americana: és vulgar, incompetent, maldestre, peresós i ignorant, beu en excés, és calb i té sobrepès. Malgrat la seva vida mundana i rutinària, al llarg de la sèrie viu moltes experiències remarcables.

En els curtmetratges i episodis primerencs, Castellaneta doblà Homer amb una vaga impressió de Walter Matthau; no obstant, a la segona i tercera temporades de la sèrie, la veu de Homer va evolucionar per tornar-se més robusta, oferint un ventall més ampli d'emocions. Homer ha aparegut a altra mèdia relacionada amb "Els Simpson", incloent videojocs, "The Simpsons Movie", The Simpsons Ride, anuncis i còmics, i ha inspirat una línia sencera de marxandatge. La seva frase més significativa, el gest de disgust "D'oh!", s'ha inclòs a "The New Oxford Dictionary of English" des del 1998 i a l"'Oxford English Dictionary" des del 2001.

Homer Simpson és un dels personatges més influents de la història de la televisió. El diari britànic "The Sunday Times" el va descriure com «la millor creació còmica dels temps moderns». "Entertainment Weekly" l'anomenà el millor personatge «dels últims 20 anys» l'any 2010, "TV Guide" el col·locà com el segon millor personatge animat (després de Bugs Bunny) i els teleespectadors de Channel 4 el votaren com el millor personatge de televisió de tots els temps. Pel seu doblatge de Homer, Castellaneta ha guanyat quatre Primetime Emmy Awards i un Annie Award. El 2000, Homer i la seva família obtingueren una estrella al Passeig de la Fama de Hollywood.


Espirú i Fantàstic

Espirú i Fantàstic (en la versió original en francès "Spirou et Fantasio") és una sèrie d'historietes d'aventures en còmic, una de les més populars de la tradició del còmic francobelga. Aquesta sèrie de còmics fou creada per l'autor Robert Pierre Velter (Rob-Vel) el 1938.

A principis de la segona Guerra Mundial, Rob-Vel va ser empresonat i Joseph Gillain, Jijé va continuar la sèrie fins que el 13 març de 1941 Rob-Vel va recuperar la llibertat i van treballar junts. Poc després, va vendre el personatge a l'editorial belga Dupuis. Jijé va continuar amb Dupuis i afegir el des d'aleshores inseprable personatge de Fantàstic.

Va conèixer la seva màxima fama per la versió del 1952 pel belga André Franquin a les pàgines de la revista "Spirou," que porta el nom d'un dels dos protagonistes, i encara segueix activa. El personatge de Fantàstic (el gran amic d'Espirú) també apareix de manera bastant freqüent en una altra sèrie de Franquin, Sergi Grapes.


Pla Cerdà

El Pla Cerdà fou un pla de reforma i eixample de la ciutat de Barcelona de 1860 que seguia criteris del pla hipodàmic, amb una estructura en quadrícula, oberta i igualitària. Fou creat per l'enginyer Ildefons Cerdà i la seva aprovació va anar seguida d'una forta polèmica per haver estat imposat des del govern de l'estat espanyol en contra del pla d'Antoni Rovira i Trias que havia guanyat un concurs de l'Ajuntament de Barcelona.
L'eixample previst al pla es desplegava sobre una immensa superfície que havia estat lliure de construccions pel fet d'haver estat considerada zona militar estratègica.
Proposava una quadrícula contínua de mansanes de 113,3 metres des del Besòs fins a Montjuïc, amb carrers de 20, 30 i 60 metres amb una alçada màxima de construcció de 16 metres. La novetat en l'aplicació del pla hipodàmic consistia en el fet que les mansanes tenien xamfrans de 45° per a permetre una millor visibilitat.

El desplegament del pla va durar quasi un segle. Al llarg de tot aquest temps, el pla s'ha anat transformant i moltes de les seves directrius no es van aplicar. Els interessos dels propietaris del sòl i l'especulació van desvirtuar finalment el pla Cerdà.


Made of Bricks

Made of Bricks és el primer àlbum de la cantautora britànica Kate Nash, llançat al mercat el 6 d'agost de 2007 per Fiction Records.
Va ser al número 1 de les llistes del Regne Unit.


Bob Sweikert

Bob Sweikert fou un pilot estatunidenc de curses automobilístiques nascut el 20 de maig del 1926 a Los Angeles, Califòrnia.

Sweikert va córrer a la Champ Car a les temporades 1952-1956 incloent-hi la cursa de les 500 milles d'Indianapolis de tots aquests anys i que va guanyar a l'edició de 1955.

Bob Sweikert va morir el 17 de juny del 1956 disputant una cursa a Salem, Indiana.


Karol Świerczewski

Karol Świerczewski (anomenat Walter o General Walter) (Varsòvia, Polònia, 22 de febrer del 1897 - Jabłonki, Baligród, Polònia, 28 de març del 1947) fou un oficial militar a la Rússia bolxevic i més tard general al servei de la Unió Soviètica, de la Segona República espanyola i del govern polonès immediatament posterior a la II Guerra Mundial.

El 1936, sota el nom de General Walter, marxà a Espanya per a combatre l'alçament militar que havia desencadenat la Guerra Civil espanyola. Aviat es guanyà la reputació com a comandament militar competent al capdavant de la XIV Brigada Internacional i després de la 35a Divisió republicana.

En el terreny de les anècdotes produïdes durant la seva estada a Espanya, destaca el fet que la fotògrafa d'origen polonès Gerda Taro (companya de Robert Capa), perdé la vida quan pujà a l'estrep del seu cotxe i un tanc republicà els envestí per accident, durant el caos de la retirada de la batalla de Brunete, el 26 de juliol del 1937.


Valle de Villaverde

Valle de Villaverde (antigament anomenat "Villaverde de Trucíos"; en càntabre "Valli de Villaverdi"; en euskera "Villaverde Turtzioz") és un municipi de la comunitat autònoma de Cantàbria. Com a enclavament càntabre en el País Basc limita amb els municipis biscaïns de Karrantza, Artzentales i Turtzioz. Amb posterioritat a la divisió territorial d'Espanya de 1833 el municipi seria conegut com a "Villaverde de Trucíos". El 28 de gener de 2005 l'ajuntament va acordar recuperar el seu nom històric de Valle de Villaverde amb la finalitat d'evitar permanents confusions amb el veí municipi basc de Turtzioz (en castellà Trucíos).
Aquesta vall va ser comprada el 13 de desembre de 1440 per Pedro Fernández de Velasco, Conestable de Castella, la família del qual ja posseïa d'altres territoris de la Vall de l'Asón, alienant-se de la Senyoria d'Avellaneda, cosa que va provocar, fet i fet, que passés a pertànyer a la província de Santander i finalment a Cantàbria.

Del patrimoni històric artístic del municipi en sobresurt l'església de Santa María, en ruïnes a causa de les batalles carlistes de 1875 que es van produir a la zona i al gradual abandonament posterior. Al sud del municipi s'hi situa el naixement del Riu Agüera, la vall del qual té altituds de més de 400 metres. El municipi és travessat d'oest a aquest per la línia de ferrocarril Santander-Bilbao de la companyia FEVE.


Aulus Pompeu

Aulus Pompeu () va ser un polític i magistrat romà dels segles i aC. Era possiblement fill de Pompeu, l'enemic de Tiberi Grac, i germà de Quint Pompeu Ruf (cònsol). Formava part de la gens Pompeia.

En parla Plutarc i diu que va ser tribú de la plebs l'any 102 aC. Va ser el pare de Quint Pompeu Bitínic. Es desconeixen més dades de la seva vida.


Gneu Pomponi

Gneu Pomponi (en llatí "Cnaeus Pomponius") va ser un orador romà que va morir a la primera guerra civil que hi va haver entre Gai Mari i Luci Corneli Sul·la. Formava part de la gens Pompònia, una gens romana d'origen plebeu.

Ciceró diu que tenia gran reputació com a orador, i el situa només per darrere dels seus contemporanis Gai Aureli Cotta i Publi Sulpici Ruf. Diu també que tenia molta vehemència, però era d'expressió no prou clara.


Joan Matamala i Flotats

Joan Matamala i Flotats (Gràcia, 1893 – Barcelona, 1977) fou un escultor català, fill del també escultor Llorenç Matamala i Piñol i nét i deixeble de Joan Flotats.

Es va formar a l'Escola de la Llotja (1910). Va treballar d'aprenent al taller de la Sagrada Família i, al morir el seu pare, va acabar la part escultòrica de la façana del Naixement al 1934.

Va destacar com a retratista, fent exposicions individuals des de 1920 a Barcelona, Girona i Reus. Conreà també la pintura. Va reunir un important arxiu documental i gràfic sobre Antoni Gaudí, que va cedir l'any 1972 a la Càtedra Gaudí, i fou autor d'una Història de la Sagrada Família.

Matamala va ser el divulgador d'un desconegut projecte gaudinià, l'Hotel Attraction, del que se sabia res fins al 1956, quan va publicar una memoria titulada "Cuando el Nuevo Continente llamaba a Gaudí (1908-1911)", on, junt a la explicació del projecte va afegir diferents dibuixos realitzats per Gaudí.


Història d'Irlanda

La història d'Irlanda comença amb la prehistòria d'Irlanda, que s'estén per un període entre el primer assentament conegut, al voltant del 8000 aC, fins a l'aparició de la "protohistòrica" Irlanda gaèlica en el moment de la seva cristianització al segle cinquè; el cristianisme cèltic havia subsumit, doncs, o reemplaçat, l'anterior politeisme a la fi del segle sisè.

Al voltant del 800 dC, més d'un segle després, les invasions dels víkings van fer estralls en la cultura monàstica i en diverses dinasties regionals de l'illa, però les dues institucions van demostrar ser prou fortes per a sobreviure i assimilar els invasors nòrdics. La invasió normanda de finals del va marcar l'inici de més de 700 anys de la participació britànica directa a Irlanda per part del Regne d'Anglaterra i més tard, el 1177, el príncep anglès Joan sense Terra va ser fet senyor d'Irlanda pel seu pare Enric II d'Anglaterra en el concili d'Oxford.

La corona no va tractar de fer valer el control total de l'illa fins que Enric VIII Tudor, rei d'Anglaterra, Escòcia i Gal·les, repudià l'autoritat papal sobre l'Església a Anglaterra per tal de poder casar-se amb Anna Bolena. Això va dur a la posterior rebel·lió de l'irlandès catòlic comte de Kildare, duc de Leinster, poderós terratinent que va amenaçar l'hegemonia anglesa a l'illa. Aleshores, Enric VIII es va proclamar a si mateix rei d'Irlanda i també va tractar d'introduir la seva reforma protestant de l'Església anglicana, que va fracassar a Irlanda. Els intents de conquerir o assimilar els senyorius irlandesos al nou Regne d'Irlanda anglès van portar a dures campanyes militars entre 1534 i 1603. Aquest període es va caracteritzar per una política de la corona anglesa d'establir colònies, que implicaren l'arribada de milers d'anglesos i escocesos protestants, els colons, i el consegüent desplaçament de la precolonització per part dels terratinents irlandesos d'arrel catòlica. A mesura que la derrota militar i política de la Irlanda gaèlica es va fer més pronunciada, a principis del els conflictes sectaris entre colons britànics (anglesos i escocesos), protestants i irlandesos catòlics es va convertir en un tema recurrent en la història d'Irlanda.

El 1613, l'enderrocament de la majoria catòlica al Parlament irlandès es va realitzar principalment amb la creació de nombrosos barris nous que van ser dominats pels nous colons, de major poder econòmic i finançats per la corona britànica. A finals del , els catòlics romans, com els adeptes de l'antiga religió s'anomenaren a partir d'aleshores a Irlanda, representaven al voltant del 85% de la població d'Irlanda, però malgrat això van ser prohibits al Parlament irlandès. La dominació protestant d'Irlanda es va confirmar després de dos períodes de guerra entre catòlics i protestants: 1641-1652 i 1689-91. El poder polític a partir de llavors es troba completament en mans d'una minoria protestant, mentre que els catòlics i els membres de moviments dissidents protestants, els inconformistes anglicans, van patir privacions polítiques i econòmiques greus a mans de les lleis penals escrites per la minoria protestant dominant.

El Parlament irlandès (Irish House of Commons) va ser abolit el 1801 arran de la republicana rebel·lió irlandesa de 1798, anomenada "rebel·lió dels irlandesos units"; així, Irlanda es va convertir en una part integral d'un nou Regne Unit de la Gran Bretanya i Irlanda en l'Acta d'Unió de 1800. Encara que es va prometre una derogació de la Test Act (lleis penals), als catòlics no els van ser concedits drets complets fins a l'emancipació catòlica que més tard es va aconseguir a tot el nou Regne Unit el 1829. Això va ser seguit per la primera llei de Reforma de 1832, una condició principal de la qual va ser l'eliminació dels propietaris britànics i irlandesos més pobres, sufragistes.

El Partit Parlamentari Irlandès es va esforçar per tenir preeminència des del 1880 fins que va arribar la Home Rule (una primera forma estatutària per al país), mitjançant el moviment constitucional parlamentari, arribant a guanyar l'Estatut d'Autonomia de 1914, la Third Home Rule Act, encara que aquesta llei es va suspendre després de l'esclat de la Primera Guerra Mundial. L'alçament de Pasqua posat en escena pels republicans irlandesos dos anys més tard va portar a les turbulències del "Physical force Irish republicanism", de nou a l'avantguarda de la política irlandesa.
El 1922, després de la Guerra d'Independència irlandesa i el tractat Angloirlandès, la part més gran d'Irlanda es va separar del Regne Unit per esdevenir l'independent Estat Lliure d'Irlanda, i després de la constitució de 1937, solament Irlanda. Els sis comtats del nord-est de l'illa d'Irlanda, coneguts com a "Irlanda del Nord", es van mantenir per la força de les armes dins del Regne Unit. La Guerra Civil irlandesa va seguir poc després de la Guerra de la Independència. A partir d'aquí, la història d'Irlanda del Nord ja ha estat dominada pel conflicte sectari entre (principalment catòlics, per bé que no tots) nacionalistes irlandesos, i (principalment protestants) unionistes. Aquest conflicte va esclatar durant els anomenats "The Troubles" a la fi de 1960, fins que l'acord de Divendres Sant va portar a una pau precària trenta anys després, fins al dia d'avui, en què el conflicte no està del tot resolt.


Marc Servili Pàlex Gemin

Marc Servili Pàlex Gemin (en , nascut cap al  - mort després del ) va ser un magistrat romà del . Formava part de la gens Servília.

Va ser àugur l'any al lloc d'Espuri Carvili Màxim Ruga que havia mort. El va ser edil curul i va dedicar una quadriga daurada al Capitoli conjuntament amb el seu col·lega. Aquell mateix any va ser escollit "magister equitum" del dictador Publi Sulpici Galba Màxim amb el que va viatjar per Itàlia per examinar les causes de la revolta de diverses ciutats contra Roma.

L'any va ser elegit cònsol amb Tiberi Claudi Neró i va rebre Etrúria com a província, que va ocupar amb dues legions. El seu "imperium" es va prorrogar l'any següent.

El va ser un dels deu comissionats que van distribuir les terres al Samni i la Pulla entre els veterans d'Escipió. L'any va ser un dels "Triumviri coloniae deducendae" nomenat per un període de tres anys per establir una sèrie de colònies a la costa occidental d'Itàlia. El , ja gran, es va pronunciar a favor del triomf per Emili Paulus el conqueridor de Macedònia, triomf al qual molts s'oposaven.


Mojácar

Mojácar és una localitat de la província d'Almeria, Andalusia. L'any 2006 tenia 6.406 habitants. La seva extensió superficial és de 72 km² i té una densitat de 84,6 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 08′ N, 1° 51′ O. Està situada a una altitud de 152 metres i a 90 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.


Partaloa

Partaloa és una localitat de la província d'Almeria, Andalusia. L'any 2005 tenia 611 habitants. La seva extensió superficial és de 53 km² i té una densitat d'11,5 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 24′ N, 2° 13′ O. Està situada a una altitud de 544 metres i a 101 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.


Santa Cruz de Marchena

Santa Cruz de Marchena és una localitat de la província d'Almeria, Andalusia. L'any 2005 tenia 237 habitants. La seva extensió superficial és de 20 km² i té una densitat d'11,9 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 01′ N, 2° 36′ O. Està situada a una altitud de 325 metres i a 31 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.


Tíjola

Tíjola és una localitat de la província d'Almeria. L'any 2006 tenia 3.877 habitants. La seva extensió superficial és de 70 km² i té una densitat de 54,6 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 20′ N, 2° 26′ O. Està situada a una altitud de 693 metres i a 165 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.


Urrácal

Urrácal és una localitat de la província d'Almeria. L'any 2005 tenia 353 habitants. La seva extensió superficial és de 25 km² i té una densitat de 14,1 hab/km². Les seves coordenades geogràfiques són 37° 24′ N, 2° 22′ O. Està situada a una altitud de 744 metres i a 114 quilòmetres de la capital de la província, Almeria.


CIDOB

El Centre d'Estudis i Documentació Internacionals a Barcelona, conegut sobretot pel seu acrònim CIDOB, és un "think tank" amb seu a Barcelona dedicat a la investigació, documentació i divulgació dels continguts de les diferents àrees de les relacions internacionals i desenvolupament d'estudis. El centre es defineix com a «centre independent, no partidista, que contribueix als debats internacionals des de la perspectiva d'una gran metròpolis mediterrània». En termes jurídics, la CIDOB és una fundació privada amb una Junta de Síndics, que inclou entre els seus membres les principals institucions polítiques i les universitats de Catalunya i Barcelona, a més de diversos ministeris del Govern espanyol. Actualment el CIDOB és el "think tank" de reflexió més antic a Espanya, i un dels més influents en el seu camp. El seu president és Antoni Segura i Mas. El 2020 tenia un pressupost de 2,7 milions d'euros.


Ben Wallace

Ben Wallace (nascut el 10 de setembre de 1974 a White Hall, Alabama) és un jugador professional de bàsquet estatunidenc de l'NBA. Conegut amb el sobrenom de "Big Ben", juga en les posicions de pivot i aler-pivot. Té una alçada de 2.06 metres i pesa 109 quilograms.


Milú

En Milú (en francès "Milou") és un personatge de ficció de Les aventures de Tintín, del dibuixant belga Hergé. És un gos de raça, Fox terrier de pèl dur i blanc. És el company de Tintín a la sèrie de còmics que duen el mateix nom que el protagonista. Va aparéixer prer primer cop a la primera pàgina de la primera història de Tintin, Tintín al país dels soviets publicada al nº11 de la revista "Le Petit Vingtième", el 10 de gener de 1929.


Publi Semproni Grac

Publi Semproni Grac (en llatí "Publius Sempronius Gracchus"), va ser un magistrat romà del . Formava part de la gens Semprònia, i era de la família dels Grac, d'origen plebeu.

Va ser tribú de la plebs l'any 189 aC i juntament amb el seu col·lega Gai Semproni Rutil va presentar una acusació contra Marc Acili Glabrió, el vencedor d'Antíoc III el gran, acusant-lo d'haver-se apropiat d'una part dels diners i del botí obtinguts a la guerra (a la batalla de les Termòpiles). Marc Porci Cató no va donar suport a Glabrió, tot i que havia estat el seu superior, i es va mostrar favorable a l'acusació.


Jaume Caçador

Jaume Caçador (Vic 1484 - Barcelona, 4 de gener de 1561) fou bisbe de Barcelona (1546-1561) i el 58è President de la Generalitat de Catalunya (1545-1548).


A Voz de Vilalba

A Voz de Vilalba (en català: La Veu de Vilalba) va ser un periòdic editat a Vilalba (Lugo, Galícia) entre 1983 i 1986. Va comptar amb vint-i-set números i diversos especials, i un tiratge mitjà de cinc-cents exemplars. Va arribar a tenir entre els seus subscriptors a personatges tan importants com el galleguista Ramón Piñeiro, l'historiador Ramón Villares, el polític Manuel Fraga Iribarne, el jugador del "Deportivo de La Corunya" Vicente Celeiro o el Cardenal Antonio María Rouco Varela.

En 2007 la Universitat Rey Juan Carlos, de Madrid, i l"'Institut d'Estudos Chairegos", de Vilalba, van treure a la llum, amb el patrocini de la Conselleria d'Innovació i Indústria a través de la Sociedade de Xestión do Xacobeo, l'edició completa en facsímil del periòdic. El volum, prologat per Ramón Villares, president del "Consello da Cultura Galega", i presentat pel professor i president del Iescha, José-Luís Novo Cazón, conté un ampli estudi introductori elaborat pel professor Felipe R. Debasa Navalpotro, de la URJC, el filòsof Antón Baamonde, el diputat provincial Xosé González Barcia i els antics redactors de la publicació, Moncho Paz, Paulo Naseiro i Mario Paz González.


Magda Goebbels

Johanna Maria Magdalena Ritschel, coneguda com a Magda Goebbels (11 de novembre de 1901 - 1 de maig de 1945) va ser la dona del ministre de propaganda de l'Alemanya nazi Joseph Goebbels.

Va ser coneguda sota el títol de primera dama del tercer Reich, encara que mai va estar casada amb Hitler, fins al matrimoni d'aquest amb Eva Braun. Provinent d'una bona família, va ser considerada sempre de l'alta societat alemanya. El 1921 es va casar amb un multimilionari anomenat Günther Quandt, amb qui va tenir un fill que es convertiria en un pilot de la Luftwaffe que va sobreviure a la guerra. L'any 1932, després de divorciar-se, es va casar amb Goebbels, amb qui va tenir sis fills. Va ser condecorada per Hitler com la millor mare del tercer reich, fins i tot la família que havia format al costat de Goebbels va ser considerada el model ideal de família ària nazi. El 1945, després de caure el règim nazi, va matar els seus sis fills i es va suïcidar juntament amb el seu marit.


La Llei d'accés electrònic dels ciutadans a l'administració, coneguda com a LAECSP i també com a Llei 11/2007 de 22 de juny és una llei realitzada pel govern espanyol i que serveix de base per regular l'accés electrònic que tota la ciutadania espanyola ha de tenir en la relació amb qualsevol de les seves administracions. A Catalunya aquesta matèria, que és definida com una competència compartida per Estatut d'autonomia de Catalunya, està desenvolupada per la llei 29/2010.


El codi dels assassins

El codi dels assassins (títol original en anglès "The Killers") és una pel·lícula estatunidenca dirigida per Donald Siegel i estrenada l'any 1964.


NGC 595

NGC 595 és una regió HII en la constel·lació del Triangle. Va ser descoberta per Heinrich Ludwig d'Arrest l'1 d'octubre del 1864.


Utrechtse Heuvelrug

Utrechtse Heuvelrug és un municipi de la província d'Utrecht, al centre dels Països Baixos. L'1 de gener de 2009 tenia 48.839 habitants repartits en una superfície de 134,10 km² (dels quals 1,92 km² corresponen a aigua).


Gebrauchsmusik

Gebrauchsmusik és un terme alemany, que essencialment significa "música utilitària", que es fa servir per a la música que existeix no només per ella mateixa, sinó que va ser composta amb alguna finalitat específica, identificable. Aquest propòsit pot ser un esdeveniment històric particular, com un acte polític o d'una cerimònia militar, o pot ser més general, com amb la música escrita per a acompanyar la dansa o la música escrita per a ser interpretada per aficionats o estudiants.

El compositor Paul Hindemith és probablement la figura més identificada amb aquesta expressió, que sembla haver estat encunyada, no en l'àmbit de la composició sinó en el de la musicologia.

La preeminència que agafa el problema socio-polític després de la Primera Guerra Mundial a Alemanya, comporta una revalorització de la realitat, entesa des d'un punt socio-polític, no pas des del punt de vista idealitzat de tipus individualista, propi de la música romàntica.

Aquest nou corrent és general en totes les arts i podem trobar un exemple paradigmàtic en Bertolt Brecht, actiu bàsicament a Berlín, amb la seva obra més coneguda: "Die Dreigroschenoper" ("L'òpera dels tres rals").

Els músics van plantejar-se la participació en aquest projecte tenint en compte, a més, el problema de l'allunyament del públic a partir de l'evolució del llenguatge musical iniciat a principis de , que havia dirigit la major part del públic cap al consum de productes culturals deficients oferts per la indústria cultural de la música, amb característiques de concentració monopolista i d'expansió mundial.

Així va sorgir el concepte de Gebrauchsmusik (música utilitària), en l'intent d'utilitzar el llenguatge simplificat del consum de masses per crear productes accessibles a tothom. Això es va veure ajudat per la tradició, antiga i viva, del cabaret berlinès, en el que durant els anys vint s'hi havia introduït la influència del jazz.

Aquest canvi es produeix a partir de 1927 amb 3 fets destacables: Arribada de Hindemith a Berlin (per prendre possessió d'una càtedra de composició); primera col·laboració entre Kurt Weill i Bertolt Brecht, i l'obra d'Ernst Krenek que oferia, amb gran èxit, el primer exemple d'òpera jazz amb "Jonny spielt auf".


El 15 de novembre de 2008 a Punta de Vacas (Mendoza, Argentina), Rafael de la Rubia va presentar oficialment la Marxa mundial per la pau i la no-violència.

En aquesta ocasió va informar que la Marxa mundial començarà a Nova Zelanda el 2 d'octubre de 2009, dia aniversari del naixement de Gandhi i declarat per la Nacions Unides dia Internacional de la No-Violència. Finalitzarà als Andes, a Punta de Vacas al peu de la Muntanya Aconcagua el 2 de gener de 2010. Durant aquests 90 dies, passarà per més de 90 països i 100 ciutats, als cinc continents. Cobrirà una distància de 160.000 km per terra. Alguns trams es recorreran per mar i per aire. Passarà per tots els climes i estacions, des de l'estiu tòrrid de zones tropicals i el desert, fins a l'hivern siberià. Les etapes més llargues seran l'americana i l'asiàtica, ambdues de gairebé un mes. Un equip base permanent de cent persones de diferents nacionalitats farà el recorregut complet.

Es tracta d'un projecte de Món sense Guerres, una organització internacional que treballa des de fa 15 anys en el camp del pacifisme i la no-violència.

Segons De la Rubia (coordinador internacional), és una iniciativa que busca sensibilitzar sobre el perill nuclear i l'avenç que significaria el desarmament progressiu i proporcional a tots els països. "És sabut per dades de Nacions Unides que la gana del món pot resoldre's amb el 10 per cent del que es gasta actualment en armament", va recordar.

"Instal·lar el tema del perill de mort que depèn sobre la humanitat, promoure la difusió de la cultura de la no-violència, intercanviar propostes de solució a la fam i la desnutrició i concertar amb una bona part de la població mundial el contacte permanent darrere la pau, són aspiracions que es poden concretar en fets com a conseqüència d'aquesta empresa". Així ho creuen els organitzadors.

Al seu pas per les diferents ciutats, els activistes conviden a la participació en els diferents encontres, fòrums, festivals, concerts, expressions culturals, esportives, artístiques, musicals i educatives que es realitzin al seu pas.

Abans de la seva presentació oficial, la marxa ja comptava amb l'adhesió de notables, entitats, municipis i universitats. Noms com el de la presidenta de Xile Michelle Bachelet; el dels escriptors José Saramago i Eduardo Galeano; Arun Gandhi, nét de Mahatma Gandhi; músics com Joan Manuel Serrat, Ana Belén, Juanes; del mestre Zubin Mehta; de l'astronauta Pedro Duque; de l'activista de la cultura de la pau Federico Mayor Zaragoza; es troben entre les adhesions registrades al lloc oficial de la marxa.


Supercopa d'Europa de futbol 1979

La Supercopa d'Europa de futbol 1979 va ser l'edició de la Supercopa d'Europa de l'any 1979. Va enfrontar, a doble partit, el campió de la Copa d'Europa 1978-79, el Nottingham Forest, i el campió de la Recopa 1978-79, el FC Barcelona. El Nottingham Forest va guanyar amb un marcador global de 2 a 1.


Pont de Príncep de Viana

El Pont de Príncep de Viana és un pont sobre el riu Segre de la ciutat de Lleida, El Segrià. Està situat en paral·lel entre el Pont del Ferrocarril i la passarel·la dels Camps Elisis

És instal·lat a l'al·luvial del riu Segre, el que determina que la seva cimentació es realitzi mitjançant pilots.
Va ser desig tant de l'administració local com de la ferroviària que es realitzés un pont especial amb connotacions tècniques i estètiques notables.


Parlament de Geòrgia

El Parlament de Geòrgia (georgià საქართველოს პარლამენტი, "Sakartvelos Parlamenti") és el poder legislatiu de Geòrgia. És unicambral i consta de 150 diputats escollits cada quatre anys per sufragi universal.

La constitució de Geòrgia garanteix al Parlament de Geòrgia el poder legislatiu central, que és limitat en el Parlament de les Repúbliques Autònomes d'Adjària i Abkhàzia. Des de les eleccions legislatives georgianes de 2008 el president del parlament és David Bakradze


HD 104067 b

HD 104067 b (també coneguda com a HIP 58451 b) és un planeta extrasolar que gira al voltant de la nana taronja HD 104067, situada a aproximadament 68 anys llum en la constel·lació del Corb. Aquest planeta té com a mínim una sisena part de la massa de Júpiter i triga una setena part d'un d'any en orbitar l'estella, que es troba a 0,26 ua. Tanmateix i a diferència de la majoria de la resta, la seva excentricitat no és coneguda. Tampoc ho és la seva inclinació. Aquest planeta va ser descobert per HARPS el 19 d'octubre del 2009, juntament amb altres 29 planetes. També és el primer planeta a ser descobert en aquesta constel·lació.


L'Òrgan de contractació de la Generalitat de Catalunya és l'òrgan de contractació, unipersonal o col·legiat, que, en virtut de norma legal autonòmica o reglamentària o disposició estatutària, tinguin atribuïda la facultat de subscriure contracte en nom de la Generalitat de Catalunya en funció del que dicten les llei 25/1998 de 31 de desembre de mesures administratives, fiscals i d'adapatació a l'euro i l'article 26 de la llei 21/2001 de 28 de desembre, aprovades pel Parlament de Catalunya a proposta del govern del president Pujol i la llei 12/2004 de 27 de desembre de mesures financeres, aprovada pel parlament a proposta del govern del president Maragall, i que regula els òrgans de contractació.


L'orfenat

L'orfenat (títol original en castellà "El orfanato") és una producció cinematogràfica espanyola de l'any 2007. Es tracta de l"òpera prima" del director Juan Antonio Bayona produïda per Rodar & Rodar, coproduïda per Telecinco, presentada per Guillermo del Toro i protagonitzada per Belén Rueda.


Libertair, Direct, Democratisch

Libertair, Direct, Democratisch (LDD) és un partit polític flamenc fundat el 2007 pel senador del VLD, Jean-Marie Dedecker, després del judici de 2006 oper l'afer del Think tank Cassandra, també influït per la Llista Pim Fortuyn. Inicialment el partit polític tenia el nom de "Lijst Dedecker". Reclama més independència per a Flandes, un govern més eficient, menys imposició fiscal, limitar els beneficis les empreses, abolició dels impediments per a nous partits polítics a Bèlgica i més lluita contra el crim. També s'oposa al cordó sanitari per a evitar que el partit d'extrema dreta Vlaams Belang arribi al poder, al·legant que és inútil i antidemocràtic, encara que alguns l'acusen de treure-li vots. A les eleccions legislatives belgues de 2007 va obtenir 5 diputats i 1 senador. Es rumoreja que es planteja treure un partit semblant a Valònia.


Juan Antonio López Toribio

Juan Antonio López Toribio (Barcelona, 13 de juny de 1966) és un entrenador de futbol i exfutbolista català que jugava de defensa.

Toribio disputà dues temporades a Primera Divisió. Va debutar-hi als 19 anys jugant un partit de la temporada 1985-1986 amb el RCD Espanyol. Posteriorment passà pel CE L'Hospitalet i el FC Andorra.

No retornaria a la màxima categoria fins deu anys després, ja a les files del CP Mérida, equip amb el qual esdevindria un dels jugadors més carismàtics de la primera meitat de la dècada dels 90, estrenant-se fins i tot com a golejador durant la temporada de l'històric ascens a Primera del conjunt extremeny.


Eleccions legislatives belgues de 1995

Les Eleccions legislatives belgues de 1995 es van celebrar el 21 de maig de 1995 per a renovar els 150 membres de la Cambra de Representants i els 40 del Senat. Es formà un govern de coalició presidit pel socialcristià Jean-Luc Dehaene.


Bust de jove amb camafeu

El Bust de jove amb camafeu, és una obra escultòrica de Donatello amb una datació incerta, Realitzada en bronze, mesura 42 x 42 cm i està conservada al Museu Nazionale del Bargello de Florència.


Ibn Zaydun

Abu-l-Walid Àhmad ibn Abd-Al·lah ibn Àhmad ibn Ghàlib al-Makhzumí, conegut com a Ibn Zaydun (en àrab أحمد بن عبد الله بن زيدون), o a les fonts cristianes castellanes com Abenzaidún (Còrdova, 1003 - Sevilla, 1070/1071), va ser un poeta àrab andalusí.

Fou considerat un dels poetes amorosos millors de l'Àndalus, i considerat el millor neoclàssic. Va tenir apassionats amors amb la princesa omeia i poetessa Wal·lada que va inspirar a escriptors i dramaturgs musulmans.

Va participar en la pujada al poder del jahwàrides a Còrdova i fou primer favorit i després visir d'Abu-l-Hazm Jàhwar ibn Muhàmmad ibn Jàhwar (1031-1043). La seva relació amb Wal·lada va introduir l'emir a la poesia àrab fins llavors limitat a l'aspecte espiritual (amor "udhrí"), i a la seva obre reuneix els conceptes d'amor neoplatònic i la descripció de les experiències físiques; va apujar l'amor a nivell de religió amb submissió de l'amant a l'estimada, fidelitat permanent, constància i paciència per la consumació de l'amor, el concepte d'amor com a presó, idealització de la persona estimada, i altres característiques que també apareixen a la poesia occitana a la mateixa època.

Els amors amb Wal·lada van tenir un final tempestuós; després del trencament, la correspondència entre els dos amants, esdevé una sèrie de sàtires dirigides contra el seu rival i ara amant de Wal·lada, Abu-Àmir Àhmad ibn Abdús. Unes frases ofensives d'una sàtira (la "Rissala hazliyya"), posades en boca de la princesa per fer més efectiva la ridiculització d'Abu-Àmir, el van portar al poeta a la presó acusat de procurar la restauració dels omeies. Va escriure cartes i poesies a Abu-l-Hazm per ser alliberat i després als amics per intercedir. Finalment va fugir i va buscar el perdó de Abu-l-Hazm i de Wal·lada amb boniques cartes i poemes.

Perdonat després de la mort del senyor cordovès (1043) va poder tornar i fou fins i tot ministre d'Abu-l-Walid Muhàmmad ibn Jàhwar ar-Raixid (1043-1070) i ambaixador en diverses regnes musulmans de la península. Difamat pels seus adversaris va abandonar Còrdova, i va viure a diverses ciutats, principalment a Sevilla (1049) on fou ministre d'Abbad ibn Muhàmmad al-Mútadid (+1068) i el seu fill Muhàmmad ibn Abbad al-Mútamid (+1095), reis que també eren poetes, i pels que va escriure l'anomenada poesia àulica i panegírics. Va ajudar al segon a esdevenir senyor de Còrdova (1070), però el visir sevillà Abu-Bakr Muhàmmad ibn Ammar el va allunyar cap a Sevilla per gelosia i va morir al retornar a aquesta ciutat.


Lliga de Maio de futbol

La Lliga de Maio de futbol és la lliga regional de l'illa de Maio, Cap Verd. El campió disputa la lliga capverdiana de futbol.


Svelvik

Svelvik és un antic municipi situat al comtat de Vestfold, Noruega. Té 6.604 habitants (2016) i la seva superfície és de 57,72 km². El centre administratiu del municipi és el poble homònim.


Tour de Poitou-Charentes 2016

El Tour de Poitou-Charentes 2016, 30a edició del Tour de Poitou-Charentes, es disputà entre el 23 i el 26 d'agost de 2016 sobre un recorregut de 658,9 km repartits cinc etapes. L'inici de la cursa fou a Angulema, mentre el final fou a Poitiers. La cursa formava part del calendari de l'UCI Europa Tour 2016, amb una categoria 2.1.

El vencedor final fou el francès Sylvain Chavanel () aconseguint així el triomf per quarta vegada. El neerlandès Wilco Kelderman () obtenia el segon lloc i també la classificació dels joves, i tercer quedava el portuguès Nelson Oliveira (). En les altres classificacions Tom Van Asbroeck (), vencedor de d'una etapa, guanyà la classificació dels punts, Sander Helven (Topsport Vlaanderen-Baloise) fou el millor en la muntanya i el el millor equip.


Lliga cèltica de rugbi 2018-2019

La Lliga cèltica de rugbi 2018-2019 és la temporada 2018-2019 de la Lliga cèltica de rugbi on el vigent campió són el Leinster Rugby que defensa el títol aconseguit l'any passat, s'inicià el 31 d'agost del 2018. S'acabà el 25 de maig del 2019 amb la victòria del Leinster Rugby de la competició per segona vegada de seguida.


Ava Addams

Ava Addams (16 de setembre de 1979, Gibraltar) és una actriu pornogràfica francesa. Addams va néixer a Gibraltar, filla de pares francesos, i va créixer a Houston, Texas. Té ascendència francesa i italiana. Parla de forma fluïda francès, anglès i espanyol. Es va iniciar en la indústria del cinema per a adults en 2008, jugant escenes noia / noia i solament quan va conèixer a Renna Ryann, una actriu pornogràfica que va ajudar-la a trobar treball en l'empresa Reality Kings. Està representada per l'agència LA Direct Models. Ha gravat fins avui més de 250 pel·lícules. Addams va ser una de les set actrius pornogràfiques esmentades en les lletres per a la cançó "Youporn.com Anthem" de Brian McKnight. El 2011, la revista "Complex" la va situar en el lloc noranta-quatre de la seva llista "The Top 100 Hottest Porn Stars (Right Now)".


Esra Özatay

Esra Özatay (Alemanya, 1976) és una aviadora de combat turca. Ha estat la primera dona comandant d'una flotilla aèria a Turquia. Des del 30 d'agost de 2016, la Major Özatay és la comandant del famós equip acrobàtic aeri "Filotilla 134", més conegut internacionalment amb el seu nom en anglès "Turkish Stars" ("Türk Yıldızları" en turc). Abans, Özatay era pilot d'acrobàcia aèria de la flotilla d'1 + 7 avions F-5, i també professora de pilotatge. Nascuda a Alemanya, com Esra İşçi, una de les dues filles (l'altra és Sevim) de la família Hacer-Mustafa İşçi, Esra va rebre l'educació bàsica i secundària a Beykoz (on va tornar a viure la parella, amb les nenes, després d'Alemanya) i Kadıköy, Istanbul, abans d'entrar a l'Escola d'Aviació Militar el 1992. És casada i mare de dos fills.


Marcus Smart

Marcus Smart (nascut el 6 de març de 1994 en Flower Mound, Texas) és un jugador professional de bàsquet nord-americà que actualment pertany a la plantilla dels Boston Celtics de la NBA. També va jugar bàsquet universitari per als Cowboys de la Universitat Estatal d'Oklahoma. Va ser triat pels Boston Celtics en la sisena posició del Draft de la NBA de 2014.


R. J. Hunter

Ronald Jordan Hunter (nascut el a Oxford, Ohio), més conegut com a R. J. Hunter, és un jugador de bàsquet estatunidenc que actualment pertany als Boston Celtics de l'NBA. Amb 1,96 metres (6 peus i 5 polzades) d'alçada, juga en la posició d'escorta.

Hunter va jugar al bàsquet universitari amb els Georgia State Panthers sota la direcció del seu pare i entrenador dels Panthers Ron Hunter. És el màxim anotador en la història de la universitat amb un total de 1.819 punts després de jugar només tres temporades. Va jugar tres temporades de bàsquet universitari amb els "Panthers" de la Universitat Estatal de Geòrgia, en les quals va fer de mitjana 18,4 punts, 4,8 rebots, 2,4 assistències i 1,9 furtades per partit. El 30 de marzç de 2015, va declarar la seua eligibilitat per al draft de l'NBA, renunciant al seu any d'universitari. El 25 de juny de 2015, va ser seleccionat en la posició nombre 28 del Draft de l'NBA de 2015 pels Boston Celtics. El 27 de juliol de 2015, Hunter va signar el seu primer contracte com professional amb els Celtics.


ARA Balears

L'ARA Balears és un diari d'informació general en català editat i distribuït a les Illes Balears. És l'únic diari escrit en aquesta llengua que encara surt en versió de paper a Balears, tot i que només ho fa els caps de setmana. Va néixer el 22 de maig de 2013, arran de la clausura del Diari de Balears, i integra la informació d'Espanya i la internacional del Diari ARA amb el punt de vista illenc amb notícies variades de caràcter local i de les illes, escrites per l'equip de redacció amb seu a Palma.

D'alguna manera, "ARA Balears" és el producte d'una relació de fa temps entre l"Edició de Premsa Periòdica Ara" i el Grup Serra, editor del Diari de Balears, que s'uniren per tal de crear una nova capçalera. El Diari de Balears, desaparegut físicament, segueix, però, en versió web.

Actualment, el seu director és Enric Borràs Abelló, successor al càrrec d'Aina Vives que va succeir a Ferran Aguiló.

El 2018 la delegació d'Inca de l'Obra Cultural Balear (OCB) va distingir la tasca del diari ARA Balears amb el premi Miquel Duran i Saurina, destinat a persones o entitats “per la seva contribució a la normalització lingüística en el món de la comunicació”.


Girolamo Arnaldi

Girolamo Arnaldi (Pisa, Itàlia, 31 de gener de 1929 - 30 de gener de 2016) va ser un historiador i professor universitari italià. Del 1964 al 1970. Arnaldi fou professor d'història medieval a la Universitat de Bolonya. Deixà la capital de l'Emília-Romanya per anar a ensenyar la Universitat de Roma La Sapienza, on treballà del 1970 al 1999. Va ser cavaller de la Legió d'Honor, cavaller de l'Orde de les Arts i les Lletres i Grand-Croix de l'Orde del Mèrit de la República Italiana. També fou membre de l'Académie des inscriptions et belles-lettres com associat estranger, escollit el 25 de febrer del 2000.


Església catòlica al Japó

L'Església catòlica al Japó és part de l'Església Catòlica Romana, sota la direcció espiritual del Papa a Roma. Hi ha aproximadament 509.000 catòlics al Japó, per sota del 0,5% de la població del país. El país està dividit en 16 diòcesis, incloent 3 arxidiòcesis, amb 1.589 preveres i 848 parròquies al país. Els bisbes de les diòcesis formen la Conferència Episcopal del Japó.

L'actual nunci apostòlic és l'arquebisbe italià Alberto Bottari de Castello, que exerceix tant d'ambaixador de la Santa Seu al Japó com del seu delegat davant l'església local.

El catolicisme va arribar al Japó pels exploradors i missioners portuguesos, particularment els jesuïtes, com sant Francesc Xavier o Alessandro Valignano. Els portuguesos van fundar la ciutat de Nagasaki, considerada des de la seva fundació com un important centre cristià a l'Extrem Orient, encara que aquesta consideració avui és obsoleta. Hi ha una traducció al japonès modern de la Bíblia feta per Federico Barbaro, un missioner. Actualment, la major part dels catòlics japonesos són membres de la immigració brasilera al Japó.


Lophuromys zena

Lophuromys zena és un rosegador del gènere "Lophuromys" que viu a les muntanyes d'Aberdare i el Mont Kenya, al sud de Kenya. Aquesta espècie pertany al subgènere "Lophuromys" i està relacionada amb , tot i que abans "L. zena" era classificada com a . "L. zena" presenta prou diferències morfomètriques respecte a les poblacions de de les planes del voltant per ser classificada com a espècie a part, però hi ha la possibilitat que sigui la mateixa espècie que , i d'altres zones de muntanya africanes.


Ben Lawers

Ben Lawers (en gaèlic escocès Beinn Labhair significa "Pujol del corrent alt"; es pronuncia [peɲˈlˠ̪avəɾʲ]) és una muntanya i munro en la part meridional de les Terres Altes d'Escòcia (Regne Unit). Queda al costat nord del Loch Tay, i és el punt més alt d'una llarga serra que inclou set munros. És també la muntanya més alta de les Illes Britàniques a part del grup del Ben Nevis i els Cairngorms.

Es va pensar durant molt temps que el Ben Lawers mesurava més de 4.000 peus, però els mesuraments més exactes dels anys 1870 van demostrar que li faltaven 17 peus per aconseguir aquesta xifra. L'any 1878, un grup de 20 homes van passar un dia construint un gran "cairn" (un munt de pedres) amb l'esperança de fer que el cim arribés a la xifra "màgica". El cairn ja no existeix; de tota manera, la "Ordnance Survey" ho va ignorar per ser una estructura artificial que no era veritablement part del pujol.


Čertova stěna

El mur del diable (en txec Čertova stěna) és una òpera comico-romàntica en tres actes, amb música de Bedřich Smetana i llibret d'Eliška Krásnohorská, en la seva tercera col·laboració operística. La trama és una llegenda txeca d'una enorme paret rocosa que domina el riu Vltava, prop de l'antic monestir de Vyšší Brod, on el diable es diu que ha detingut la construcció del monestir per l'embassament del riu Vltava, que després es va aixecar i va inundar el lloc.

Krásnohorská tenia la intenció que el seu argument fos greu en la seva naturalesa, una representació simbòlica del conflicte entre l'Església i el diable. Per contra, Smetana volia un tracte menys greu. Ella va accedir a les seves demandes i va modificar l'argument, però després Smetana va canviar el seu enfocament de la història i va reelaborar la trama de tal manera que va convertir a la jove, Hedvika, en substituta de la primera esposa del Senyor Vok, i la història es va tornar més seriosa en aquest aspecte. Com a resultat d'aquests canvis, Krásnohorská i Smetana no van tenir contacte durant un any i mig, i Smetana va fer canvis substancials en el llibret presentat per Krásnohorská sense les seves aportacions, eliminant fins a 500 dels seus versos originals.

Smetana va completar l'Acte I el març de 1881, i l'Acte III l'abril de 1882. L'òpera es va estrenar el 29 d'octubre de 1882, en el Divadlo České Nové (Nou Teatre Txec) a Praga. L'estrena no va tenir èxit, amb dificultats com la posada en escena i l'aparença completament dispar de dos cantants els personatges dels quals se suposa que s'havien d'assemblar entre si. Malgrat les tensions entre la llibretista i el compositor, Krásnohorská va assistir a l'estrena i va defensar a Smetana, fins al punt de guardar silenci sobre la crítica dirigida cap al llibret, pels canvis que ella mateixa no havia autoritzat.

La primera producció del Regne Unit va ser duta a terme pel University College Opera, a Londres, al febrer de 1987.


Julhas Mannan

Julhas Mannan (en bengalí: জুলহাজ মান্নান; 13 d'octubre de 1976 - Dhaka, 25 d'abril de 2016) va ser un activista i editor bengalí. Va ser conegut principalment per editar la primera revista de tendència LGBT del seu país, "Roopbaan", que va començar a publicar-se el 2014. L'abril de 2016 va ser assassinat a casa seva per un grup suposadament de caràcter islamista radical. Mannan també treballava per l'Agència Nord-americana pel Desenvolupament Internacional (USAID), a més d'haver treballat com a funcionari de protocol de l'ambaixada dels Estats Units.

En un país molt conservador, que prohibeix l'homosexualitat per llei, Mannan es va destacar com un activista favorable als drets dels col·lectius LGTB. A més de l'edició de la revista Roopbaan, l'activista també era un dels organitzadors de la "Rainbow Rally", o "manifestació de l'Arc de Sanmartí", que se celebra des del 2014 cada 14 d'abril.

El 25 d'abril, un grup d'entre 5 i 6 homes van entrar a casa de Mannan, a Dhaka, on l'editor bengalí es trobava amb uns amics. A cop de matxet, els assaltants van matar Mannan i un altre home, a més de ferir-ne un tercer.

Aquests assassinats arribaven en un moment de gran tensió al país asiàtic, ja que diversos activistes laics havien mort violentament els mesos anteriors, com ara el bloguista Niloy Neel, el maig de 2015. De fet, dos dies abans de la mort de Mannan, el professor Rezaul Karim Siddiquee, de 58 anys, havia estat assassinat a Rajshahi.


Cant de Ramon

El Cant de Ramon és una obra autobiogràfica escrita per Ramon Llull a Mallorca amb gairebé setanta anys, al (1300). Es tracta d'una autobiografia escrita en vers que sol·licita al lector que s'uneixi a la causa de Llull envers Déu, on també confessa els seus rampells envers el misticisme, els seus neguits i les seves decepcions.


Altin Lala

Altin Lala (Tirana, Albània, 18 de novembre de 1975), és un futbolista albanès. Juga de Migcampista i el seu actual equip és el Hannover 96 de la 1.Bundesliga.


Kamov Ka-52

El Kamov Ka-52 "Alligator" (en rus: Ка-52, denominació OTAN: Hokum-B) és un helicòpter d'atac biplaça tot temps de fabricació russa que compta amb el distintiu sistema de rotor coaxial del departament de disseny de Kamov. Es tracta d'un desenvolupament del monoplaça Kamov Ka-50 al qual se li va ampliar la secció davantera per a acollir al copilot. A diferència de la majoria dels helicòpters d'atac, els tripulants del Ka-52 no van asseguts en tàndem sinó que van un al costat de l'altre, i disposa de seients projectables. Va realitzar el seu primer vol el 25 de juny de 1997 i va entrar en producció en sèrie el 29 d'octubre de 2008.

La poca informació disponible sobre el Ka-52, assegura que té rotors coaxials o contrarrotatoris que són capaços de suportar trets d'armes d'un calibre de fins a 20mm i, a més a més, el Ka-52 té a bord un sistema de projecció que permet una escapada ràpida i segura dels seus 2 tripulants.

Entre les capacitats militars del Ka-52 destaquen la destrucció de vehicles blindats, fortificacions i tropes enemigues, la lluita contra objectius aeris en vol a baixa velocitat, i missions de SAS de reconeixement i recolzament de tropes terrestres. A la Guerra civil siriana va esdevenir un malson per a les tropes gihadistes d'Estat Islàmic.


The Danish Girl

The Danish Girl és una pel·lícula biogràfica britànica dirigida per Tom Hooper i protagonitzada per Eddie Redmayne,
Alicia Vikander, Amber Heard i Matthias Schoenaerts. La cinta està basada en la novel·la homònima de David Ebershoff, i explica la història real de la pintora danesa Lili Elbe, la primera dona transsexual a sotmetre's a una cirurgia de reassignació de gènere. Va tenir una estrena limitada el 27 de novembre de 2015 a Nova York i Los Angeles.


Partit Democràtic Senegalès

El Partit Democràtic Senegalès (PDS), és un partit polític senegalès, generalment considerat com d'inspiració liberal, fundat l'any 1974 per l'advocat Abdoulaye Wade. És membre de la Xarxa liberal africana i de la Internacional liberal.


Tamana

és una ciutat del Japó al nord-oest de la prefectura de Kumamoto, que el 2015 tenia una població estimada de 68.517 habitants. Té una àrea total de 152,55km²i és banyada al sud pel mar d'Ariake. Tamana fou fundada l'1 d'abril de 1954.


Quimereu

Quimereu (en grec antic Χιμαιρεύς), segons la mitologia grega, va ser un fill del gegant Prometeu i de la filla d'Atlas, Celeno. Era germà de Deucalió.

Un altre germà seu és Licos. Quimereu i Licos van ser enterrats a Troia. Una pesta devastava Lacedemònia i es va consultar l'oracle d'Apol·lo, que va dir que l'epidèmia no s'acabaria fins que un noble lacedemoni no hagués estat ofert en sacrifici damunt de la tomba dels fills de Prometeu. Això passà abans de la guerra de Troia. Menelau es va dirigir a Troia i va oferir el sacrifici. A Troia va rebre l'hospitalitat de Paris, i així va començar la seva relació.


Joan Hackett

Joan Hackett (East Harlem, Nova York, 1 de març de 1934 -  Encino, Califòrnia, 8 d'octubre de 1983) va ser una actriu estatunidenca.

D'origen irlandès i italià, els seus pares l'eduquen en la fe catòlica i l'envien a l'escola catòlica, on no ha estat sempre assídua. Comença a fer el paper de Gail Prentiss en la sèrie de televisió "Young Doctor Malone" en 1959. Té un paper important en l'episodi de "la Quarta Dimensió" : "Un piano en la casa" (A Piano in the House), el 1962. Obté encara un paper important en "The Group" de Sidney Lumet el 1966 amb Candice Bergen, Larry Hagman, Richard Mulligan, Joanna Pettet, i d'altres. És sens dubte sobretot coneguda pel seu paper de Catherine Allen davant de Charlton Heston en Will Penny (1968). Interpreta un paper notable també en el western còmic "Support Your Local Sheriff"! (1969) amb James Garner.

Ha obtingut un Globus d'Or a la millor actriu secundària pel seu paper en "Només quan ric " (1981), la seva última pel·lícula abans la seva mort. Va morir d'un càncer d'ovaris als 49 anys; els seus dos pares van morir també de càncer.
És enterrada a la cripta del Mausoleu del cementiri Hollywood Forever a Hollywood, Califòrnia. El seu epitafi la presenta com una bellesa adormida reclamant la tranquil·litat: "Go Away - I'm Asleep". Casada de 1965 a 1973 amb Richard Mulligan, que té també un paper en "The Group".


Pa de pagès català

El Pa de Pagès Català és un pa de pagès elaborat a Catalunya certificat amb una indicació geogràfica protegida des de l'any 2013. Es defineix com un pa tradicional, rodó, de crosta cruixent, molla tendra i alveolat gran, on com a mínim el format es realitza de forma manual. Tot el procés es realitza seguint una elaboració tradicional, amb fermentacions lentes, coent sempre les masses en forns de solera refractària.

Visualment, és un pa rodó girat, d'imatge rústica. La molla és d'alveolat gran i irregular. És del mateix color blanc que la farina que s'utilitza i, roman tendre en el temps. La crosta és gruixuda i cruixent, de color torrat amb cert clivellat resultat de l'obertura en el moment de la cocció.

Organolèpticament és un pa de gran aroma i sabor, amb certa acidesa que manté la sensació de frescor i una textura agradable passades 8-9 hores de la cocció.

La Federació Catalana d'Associacions de Gremis de Flequers impulsà, l'octubre de 2010, la creació de la Indicació Geogràfica Protegida pa de pagès català. El 20 de febrer de 2013 la Comissió Europea publicà un reglament mitjançant el que declarava la inclusió del Pa de pagès català a la llista d'indicacions geogràfiques protegides, en la categoria 2.4 de productes agrícoles o d'alimentació, que correspon a pans, pastes, pastissos, dolços i d'altres productes de fleca. El reglament aprovat havia estat registrat a sol·licitud de l'estat espanyol l'any anterior. Aquesta reglamentació difereix d'alguns pans rodons comercialitzats fonamentalment pel procés de fermentació i per la seva elaboració que li confereix unes propietats organolèptiques pròpies. En el comerç on es ven aquest pa ha d'estar clarament identificat, i en el moment de la venda s'ha d'entregar als consumidors en bosses amb el logotip identificatiu propi de la IGP.


Dreaming Out Loud

"Dreaming Out Loud" és l'àlbum debut de la banda nord-americana OneRepublic, que va ser llançat el 20 de novembre de 2007 als Estats Units per Interscope Records. L'àlbum va ser certificat d'or per la RIAA el 7 de març de 2008. Va ser enregistrat entre el 2004 i 2006 produït per Greg Wells, amb dues cançons produïdes pel cantant Ryan Tedder, i va ser dissenyat i mesclat per Joe Zook. El disc va tenir un èxit massiu a Myspace; el grup aparegué en les primeres posicions de les llistes d'artista des de principis del 2006 i les seves cançons es van reproduir més de 28 milions de vegades.

L'àlbum es va publicar després de l'èxit de la versió remix «Apologize» produïda per Timbaland. La cançó va ser número u en les llistes d'èxit en moltes ciutats i va arribar fins a la segona posició de la llista Billboard Hot 100. El segon senzill, «Stop and Stare», també va tenir èxit; els següents senzills van ser «Say (All I Need)», «Mercy» i «Come Home».

La crítica musical de l'àlbum va ser variada. Diversos crítics apuntaren que la banda mostrava en l'àlbum influències de U2, Coldplay, The Fray, Muse i Snow Patrol. Alguns apuntaren que la banda tenia
"una confiança enorme i evident en l'art de crear música agradable" i d'altres consideraren que era un àlbum poc original i afirmaren que Tedder feia millors cançons pop rock per encàrrec quan no eren pel seu propi grup. Molts crítics afirmaren que moltes pistes eren massa similars.


Tron de Tutankhamon

El Tron de Tutankhamon, conegut també com a Tron Reial de Tutankhamon o Tron Cerimonial de Tutankhamon, va ser elaborat pels artistes egipcis, formava part de l'aixovar funerari de la tomba del faraó Tutankamon, descoberta el 1922 en la necròpoli egípcia del Vall dels Reis, en àrab "Uadi Biban Al-Muluk" (وادي الملوك). La peça s'exhibeix de forma permanent en el Museu d'Antiguitats Egípcies.

El tron està construït en or laminat amb imatges en sobrerrelleu. L'estil i motiu artístic utilitzat és el del període d'Amarna. S'hi representa la parella reial, Tutankhamon i la seva Gran Esposa Reial, la "donadora d'Hereus", la reina Ankhesenamon, qui fos una de les filles de Nefertiti i Akhenaton. El motiu és una escena familiar íntima, on la reina s'inclina en actitud protectora i afectuosa al costat del rei, tan habitual en els relleus observats a Al-Amārna, siguin en tombes, edificis o deixants de demarcació. L'estil de les figures àdhuc és el típic d'Amarna; amb colls llargs i estilitzats, cranis allargats i mandíbules prominents, al costat de ventres engruixats. A pesar que la volta a l'ortodòxia religiosa ja havia operat durant el regnat de Tutankhamon, la parella reial encara es troba sota el déu Aten qui domina les altures i estén els seus rajos acabats en mans que ofereixen Ankh (símbol de vida) als reis.

El tron va ser trobat per l'arqueòleg Howard Carter a l'interior de la tomba de Tutankhamon (KV62), situada a la Vall dels Reis, (Egipte), (única tomba reial egípcia trobada intacta) i es creu que va poder ser utilitzat en vida per Tutankamon, 'imatge viva d'Amon', faraó pertanyent a la dinastia XVIII d'Egipte, que va regnar de 1336/5 a 1327/5 aC.


El Clarín

El Clarín va ser una revista taurina editada per l'Editorial Carceller entre 1922 i 1934. Editada a la Ciutat de València i en castellà, el primer número va aparèixer el 18 de març de 1922, amb el subtítol de "semanario taurino defensor de la verdad." Constava de 8 pàgines, incloent text, dibuix i fotografia. Durant tota la seua trajectòria va rebre acusacions de donar tractes de favor a alguns toreros en les seues cròniques a canvi de publicitat o diners.

El seu preu era de 10 cèntims de pesseta, venent 6.000 exemplars del primer número en dos hores. En 1924 va augmentar el preu a 15 cèntims, provocant una caiguda de vendes. Amb la incorporació de publicitat va baixar de nou el preu, arribant a vendes mitjanes de més de 20.000 exemplars, i superant els 25.000 a mitjans de la dècada de 1920, fet que li va valdre ser la revista líder del sector per davant de "Reclam", l'altra gran revista valenciana de toreig.

En 1926 tenia agents de venda a Espanya, sud de França, nord d'Àfrica i Amèrica. L'èxit del setmanari va fer que en 1924 Carceller traslladara l'editorial a un local de 400 metres quadrats al carrer Doctor Moliner de València, encara que sols tres anys abans, en 1921, haguera adquirit una impremta al carrer de la Unió Ferroviària. El local de Doctor Moliner seria ampliat en 1926, i en 1927 adquireix una màquina impressora alemanya per valor de 52.000 pessetes per a imprimir exemplars de la revista, que se situava en unes xifres de 22.000 exemplars impresos. A més dels números ordinaris, publicava números mensuals de 32 pàgines a un preu de 60 cèntims, i almanacs anuals a preu d'una pesseta, amb làmines a color.

La redacció estava composta pel propi Carceller, Micó i Eladio Miragaya com a redactor en cap. Este últim abandonaria la publicació en 1934, sent substituït pel madrileny Alberto Escobar, fundador de "La Verdad Taurina", que en maig de 1935 compraria la capçalera quan Vicent Miguel Carceller abandonara el negoci editorial per a dedicar-se al teatre i cinema.


Simone Consonni

Simone Consonni (Ponte San Pietro, Bèrgam, Llombardia, 12 de setembre de 1994) és un ciclista italià, professional des del 2017, actualment a l'equip . Combina el ciclisme en pista amb la carretera.

El 2015 guanyà la medalla de plata al Campionat del món sub-23 en ruta a Richmond, darrere del francès Kévin Ledanois.


Allianz Parque

LEstadi Allianz Parque és un estadi de futbol de São Paulo, Brasil, construït el 2014 després de la demolició de l'Estadi Palestra Itália el 2010. El mateix és propietat de la Sociedade Esportiva Palmeiras, club que disputa els seus partits de local en ell. És un estadi de cinc estrelles, d'acord amb la qualificació de la UEFA.


(962) Aslög

(962) Aslög és un asteroide del cinturó principal descobert per l'astrònom Karl Wilhelm Reinmuth en 1921 des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya.

Deu el nom a la llegendària reina vikinga Aslög.

Aslög pertany a la família Coronis. La seva distància mínima d'intersecció de l'òrbita terrestre és d' 1,61197 UA. El seu TJ és de 3,276.

Les observacions fotomètriques recollides d'aquest asteroide mostren un període de rotació de 5,46 hores, amb una variació de lluentor de 11,52 de magnitud absoluta.


Joan Burgada i Julià

Joan Burgada i Julià (Sant Boi de Llobregat, 1870 - Barcelona, 1 d'abril de 1946) va ser un periodista català del partit conservador que va treballar al "Diari de Barcelona".


Retrat de l'emperador Rodolf II

El Retrat de l'emperador Rodolf II és una pintura a l'oli manierista de l'artista italià Giuseppe Arcimboldo realitzada el 1590, un exuberant retrat a l'oli de Rodolf II, caracteritzat com el déu etrusc i romà, Vertumne. Es troba al Castell de Skokloster a Suècia.


Bedriye Tahir

Bedriye Tahir Gökmen, nascuda Bedriye Tahir, i també coneguda com a Bedriye Bacı o Gökmen Bacı (Germana Bedriye, germana Gökmen en turc) és una turca, que es troba entre les primeres dones aviadores de Turquia. En algunes fonts apareixa com la primera pilot civil turca.

Fou Bedriye Tahir la primera dona pilot turca que ha volat en solitari en l'escola d'entrenament de Vecihi Hürkuş (el primer productor de avionetes a Turquia) a Kadıköy, Istanbul, guanyant dret a una llicència de pilot civil. ("Vecihi HÜRKUŞ'un eğitim okulunda solo uçuş yaparak sivil pilot brövesi alan ilk Türk Kadın Pilotu Bedriye Tahir Hanım oldu." p. 329) El historiador Pars Tuğlacı, retrata des del diari turc Cumhuriyet de 29 juliol de 1933 que Bedriye Tahir realitza el seu primer vol en setembre de 1932. (p. 1701)


Ulls negres

Ulls negres (en rus: Очи чёрные) és una pel·lícula dramàtica soviètica-italiana de 1987 dirigida per Nikita Mikhalkov, basada en diversos contes d'Anton Txékhov, entre ells el famós "La dama del gosset". Va ser nominada als Globus d'Or a la millor pel·lícula de parla no anglesa


Georges Parent

Georges Parent (Tresserve, 15 de setembre de 1885 - Saint-Germain-en-Laye, 22 d'octubre de 1918) va ser un ciclista francès, professional des del 1907 fins al 1914. Es va especialitzar en el mig fons, en què va aconseguir tres Campionats del Món de l'especialitat.

Parent, va ser ferit i condecorat durant la Primera Guerra Mundial, i va morir a causa de la grip espanyola poques setmanes de firmar-se Armistici.


L'ànsia

L'ànsia (títol original en anglès "The Hunger") és una pel·lícula de terror britànica de 1983, dirigida per Tony Scott i protagonitzada per Catherine Deneuve, David Bowie i Susan Sarandon. Ha estat doblada al català.


Demokratik Parti

Demokratik Parti (del turc Partit Democràtic) fou un partit polític actiu a Turquia entre 1970 i 1980. Fundat el 18 de desembre de 1970, per diputats i altres politics escindits de l'Adalet Partisi de Süleyman Demirel, el partit fou liderat primerament (1970-78) per l'exPresident de la Gran Assemblea Nacional de Turquia Ferruh Bozbeyli, i després (1978-80) per Faruk Sükan, un exMinistre de l'Interior. El partit fou abolit, el 4 de maig de 1980.


Tomàs Milans i Campús

Tomàs Milans i Campús  (Martorell, 1707 - Barcelona, 1761) fou un compositor català. Es formà amb el seu oncle Tomàs Milans i Godayol a la catedral de Girona i regí el magisteri de Sant Just i Pastor de Barcelona.


José de Mazarredo Salazar

José de Mazarredo Salazar Muñatones i Gortázar (Bilbao, 8 de març de 1745 – Madrid, 29 de juliol de 1812) va ser un marí i militar espanyol, tinent general de la Real Armada.

L'almirall José Ignacio González-Aller el considera el millor marí espanyol de la seva època, i amb ell al front de la flota, creu que s'haguessin pogut evitar les derrotes de Sant Vicente i Trafalgar.


Retrat de Thomas More

El Retrat de Thomas More és un retrat del teòleg, polític, humanista i escriptor anglès, Thomas More, realitzat pel pintor alemany Hans Holbein el Jove en 1527. Les dimensions de l'oli sobre taula són de 74,9 cm d'alçada per 60,3 cm d'amplada. S'exposa en la Col·lecció Frick de Nova York.

Després que en 1523 Holbein pintés el primer dels seus retrats d'Erasme de Rotterdam, la fama del pintor li va portar primer a França i després a Anglaterra en 1526, amb una carta de presentació d'Erasme a Thomas More. L'estadista anglès va trobar diversos clients per Holbein, en aquesta, la seva primera estada, incloent a William Warham, arquebisbe de Canterbury, qui ja posseïa un retrat d'Erasme pintat per l'alemany. Durant la seva segona estada, de 1532 a 1540, pintaria un dels seus quadres més coneguts, "Els ambaixadors", entre altres.)

Al desembre de 1526 More va escriure a Erasme afirmant queA més d'aquest retrat, Holbein va pintar un altre quadre de Moro amb la seva família, el qual es troba actualment desaparegut, encara que sí que existeix un esbós preliminar i set esbossos dels membres de la seva família, com l'Estudi d'un retrat de John More i l'Estudi d'un retrat d'Elizabeth Dauncey.


Taiwan Open

El Torneig de Taipei, també conegut com a Taiwan Open, és un torneig professional de tennis que es disputa sobre pista dura. Actualment pertany als International Tournaments del circuit WTA femení i se celebra al Taipei Heping Basketball Gymnasium de Taipei, República de la Xina.

La primera edició del torneig es va disputar en el Yang-Ming Tennis Center de Kaohsiung, la següent al Taipei Arena de Taipei, i la del 2018 ja es va traslladar al Taipei Heping Basketball Gymnasium, però ja no es van disputar més edicions del torneig ja que fou substituït pel torneig de Hua Hin, a Tailàndia.


(983) Gunila

(983) Gunila és un asteroide del cinturó principal descobert per l'astrònom Karl W. Reinmuth en 1922 des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl a Heidelberg, Alemanya.

Possiblement va ser nomenat per una noia de l'almanac Lahrer Hinkender Bote, publicat en la ciutat de Lahr, Alemanya.

S'estima que té un diàmetre de 73,87 ± 1,3 km. La seva distància mínima d'intersecció de l'òrbita terrestre és d' 1,85349 UA.

Les observacions fotomètriques recollides d'aquest asteroide mostren un període de rotació de 8,37 hores, amb una variació de lluentor de 9,58 de magnitud absoluta.


Sant Pere d'Escunhau

L església de Sant Pere d'Escunhau o Sant Pèir és una església d'origen romànic del , situada a la part alta del nucli urbà d'Escunhau, del municipi de Vielha e Mijaran, a la Vall d'Aran. Exerceix d'església parroquial, amb advocació a Sant Pere, i forma part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.

localitzat a l'entitat territorial administrativa


Wesley Koolhof

Wesley Koolhof (Duiven, Països Baixos, 17 d'abril de 1989) és un tennista professional neerlandès. S'ha especialitzat en la categoria de dobles.


Lily James

Lily Chloe Ninette Thomson nom artístic Lily James (Esher, Surrey, Anglaterra, 5 d'abril de 1989), és una actriu britànica millor coneguda per haver donat vida a Lady Rose MacClare en el drama d'època Downton Abbey i Ella a Cinderella.


Reichskulturkammer

La Reichskulturkammer o RKK (Cambra de cultura del Reich) era una institució del govern nacionalsocialista del 1933 al 1945 amb l'objectiu de regular totes les expressions i oficis culturals del Tercer Reich. Havia d'unificar (Gleichschaltung) el món cultural segons criteris estètics, racials i polítics iguals per a tots. Depenia del Ministeri del Reich de la Instrucció del Poble i de la Propaganda, dirigit pel ministre Joseph Goebbels. Va ser creada per la llei "Reichskulturkammergesetz" (Llei sobre la Cambra de cultura del Reich) el setembre de 1933.

Les diferents cambres no només controlaven els artistes pròpiament dits, però també tots els oficis annexes, com per exemple els constructors d'instruments de música, les impremtes, els directors d'infraestructures culturals, constructors de decorat, etc. El primer decret d'execució del novembre 1933 estipulava: «§4. Qui col·labora en la producció, la reproducció, l'afaiçonament espiritual o tècnic, la difusió, la conservació, la venda o l'agència de béns culturals, ha de ser afiliat a la cambra competent per a la seva activitat. Difusió també compren la producció i la venda de mitjans de difusió.» §6 «[…] sigui com a professional o amateur».

Els artistes i altres persones que es veien refusar la inscripció a una de les cambres havien de callar i afrontar els problemes econòmics de l'atur o l'exili. L'exercici privat de l'art o ofici llur era prohibit igualment. La creació de la cambra s'ha de veure al context de la competició entre Goebbels i el sindicat únic autoritzat durant el nazisme, el Front Alemany de Treball (DAF). Ja a l'estiu del 1933 el sindicat unificat havia volgut estendre l'afiliació obligatòria als oficis culturals i Goebbels temia perdre poder i influència en el sector que considerava essencial per a la seva missió ministerial.

A més de controlar els professionals, la Cambra havia de promoure l'art alemany «autèntic» "(völkisch)," sa, segons les regles de l'art així com amb una iconografia que sostenia la ideologia de sang i terra, alliberat de qualsevol «modernisme decadent» contrari al que es considerava com els valors germànics tradicionals.

La Cambra tenia set departaments:
* "Reichsmusikkammer", música
* "Reichsschrifttumskammer", literatura
* "Reichskammer der bildenden Künste", belles arts
* "Reichstheaterkammer", arts escèniques
* "Reichspressekammer", premsa
* "Reichsrundfunkkammer", ràdiodifusió
* "Reichsfilmkammer", cinematografia
Va ser abolida per la Comissió Aliada de Control al marc de la desnazificació el 10 d'octubre de 1945 i les seves possessions van ser confiscades. Els seus arxius són conservats pel Bundesarchiv.


Mupen64

Mupen64 "Multi-Platform Emulator for the N64" (Emulador multiplataforma per a N64) és un emulador de la consola de videojocs Nintendo 64 .

Mupen64 es va desenvolupar originalment en i per a sistemes GNU / Linux, però està dissenyat per a ser multiplataforma. Ha estat portat a altres sistemes operatius utilitzant la biblioteca SDL, incloent Microsoft Windows, BeOS, Mac OS X, i FreeBSD. Mupen64 és programari lliure, publicat sota els termes de la Llicència pública general de GNU.

Mupen64 va conèixer la popularitat després que el lloc web Goldeneye Forever va utilitzar la seva funcionalitat en línia per iniciar tornejos.


Comunitat urbana d'Alençon

La Comunitat urbana d'Alençon (en francés: "Communauté urbaine d'Alençon") és una estructura intercomunal francesa dels departaments d'Orne i Sarthe.

Creada al 1997, està formada per 34 municipis i la seu es troba a Alençon.


Gau de Hessen-Nassau

El Gau de Hessen-Nassau ("Gau Hessen-Nassau"), conegut anteriorment com a Gau de Hessen-Nassau del Nord ("Gau Hessen-Nassau-Nord") va ser una divisió administrativa de l'Alemanya nazi de 1933 a 1945 a la província prussiana de Hessen-Nassau i a l'Estat Popular de Hessen.

El sistema nazi de Gau (en plural "Gaue") va ser establert originalment en una conferència del partit, el 22 de maig de 1926, per tal de millorar l'administració de l'estructura del partit. A partir de 1933, després de la presa de poder nazi, els Gaue va reemplaçar cada vegada més als estats alemanys com a subdivisions administratives a Alemanya.

Al capdavant de cada Gau es va situar un Gauleiter, una posició cada vegada més poderosa, especialment després de l'esclat de la Segona Guerra Mundial, amb poca interferència des de dalt. El Gauleiter local sovint ocupava càrrecs governamentals i de partit, i s'encarregava, entre altres coses, de la propaganda i la vigilància i, a partir de setembre de 1944, el Volkssturm i la defensa de la Gau.

El territori va ser originalment part de la Gau de Hessen. Aquest es va dividir al 1927 creant els gaue de Hessen-Nassau del Nord, Hessen-Nassau del Sud i Hessen-Darmstadt. Al 1933 Hessen-Nassau del Sud i Hessen-Darmstadt es van unir formant el Gau de Hessen-Nassau.

La posició de Gauleiter a Hessen-Nassau ha estat a càrrec de Jakob Sprenger. Sprenger i la seva dona es van suïcidar al Tirol el 8 de maig de 1945, on s'havien amagat.


Por i fàstic a Las Vegas

Por i fàstic a Las Vegas (títol original: "Fear and Loathing in Las Vegas: A Savage Journey to the Heart of the American Dream") és una pel·lícula estatunidenca del 1998, adaptació de la novel·la de Hunter S. Thompson, "Fear and Loathing in Las Vegas: A Savage Journey to the Heart of the American Dream", publicada el 1972. Relata el viatge a Las Vegas d'un periodista i del seu advocat que es lliuren a un frenesi de consum de drogues diverses.

El projecte del film s'havia considerat feia molts anys però les temptatives fetes per diferents realitzadors havien  fracassat totes. Johnny Depp i Benicio del Toro són els dos intèrprets principals d'aquest film, els seus personatges estan basats respectivament en el mateix Hunter S. Thompson i Oscar Zeta Acosta, i s'han preparat intensivament per als seus papers. "Por i fàstic a Las Vegas" va ser un fracàs comercial i de crítica en la seva estrena al cinema però després ha esdevingut una pel·lícula de culte.


Missió de les Nacions Unides a Libèria

La Missió de les Nacions Unides a Libèria (coneguda també com a UNMIL, per les seves sigles en anglès) és una força internacional de manteniment de la pau desplegada a Libèria des de 2003 per substituir la Missió d'Observació de les Nacions Unides a Libèria (UNOMIL). El mandat de la UNMIL està desenvolupat en la resolució 1509 del Consell de Seguretat del 19 de setembre de 2003 després de la dimissió del president Charles Ghankay Taylor i la conclusió de la Segona Guerra Civil liberiana.

La missió de manteniment de la pau es retirarà formalment el 30 de març de 2018. En el seu apogeu constava de 15.000 personal militar de les Nacions Unides i 1.115 policies, juntament amb un component civil. Va substituir la Missió d'Observació de les Nacions Unides a Libèria (UNOMIL). A partir de juliol de 2016, 1.240 militars de l'ONU i 606 policies de la policia restaran al terreny, però només s'hi quedaran en cas d'emergència.


Trofeu Laigueglia 2018

El Trofeu Laigueglia 2018 va ser la 55a edició del Trofeu Laigueglia. Es disputà l'11 de febrer de 2018 sobre un recorregut de 203,7 km amb sortida i arribada a Laigueglia, a la Ligúria. La cursa formava part de l'UCI Europa Tour amb una categoria 1.HC.

El vencedor final fou l'italià Moreno Moser (equip nacional d'Itàlia) que s'imposà en solitari. Paolo Totò (Sangemini-MG.Kvis-Vega) i Matteo Busato (Wilier Triestina-Selle Italia) completaren el podi.


Volta a Andalusia 2018

La Volta a Andalusia 2018 fou la 64a edició de la Volta a Andalusia. La cursa es disputà entre el 14 i el 18 de febrer de 2018, amb un recorregut de 708,1 km repartits en un cinc etapes, una d'elles contrarellotge individual. La cursa formava part de l'UCI Europa Tour 2018, en la categoria 2.HC.

El vencedor final fou el belga Tim Wellens (Lotto-Soudal), que aconseguí el liderat després de guanyar la quarta etapa i va saber mantenir en la contrarellotge individual final. L'acompanyaren al podi Wout Poels (Team Sky) i Marc Soler ().


La Comunitat d'aglomeració del Pays de Fontainebleau (oficialment: "Communauté d'agglomération du pays de Fontainebleau") és una Comunitat d'aglomeració del departament de Sena i Marne, a la regió de l'Illa de França.

Creada al 2017, està formada per 26 municipis i la seu es troba a Fontainebleau.


George Konrote

Jioji Konousi Konrote, DE, MC, més conegut com a George Konrote (nascut el 26 de desembre de 1947), és un polític fijià i general major retirat de l'exèrcit fijià, actual president de Fiji des de 2015. Després de comandar una missió de pau en el Líban, Konrote va exercir com a alt comissari de Fiji a Austràlia de 2001 a 2006, com a Ministre d'estat per l'Immigració breument en 2006, i com a Ministre per a oportunitats laborals, Productivitat i Relacions Industrials de 2014 a 2015. És el primer president no-iTaukei i el primer a ser triat pel parlament, quan anteriorment els presidents eren seleccionats pel Gran Consell de Caps.


Adelberger

Adelberger de la Llombardia (fl 760) va ser una de les diverses dones metgesses que l'historiador Pau de Llombardia (720–800), un benedictí monjo de Como, exposa als seus llibres. Adelberger era la filla de Desideri d'Ístria (governant 756–774). Es conserva poca informació sobre Adelberger.

Adelberger és una figura destacada dins la peça de Chicago elaborada per Judy Chicago anomenada "The Dinner Party" on hi ha 999 noms entre la Llista de dones a l'Heritage Floor.


WASP-5

WASP-5 és una estrella nana groga de magnitud 12 situada a uns 910 anys llum de la Terra a la constel·lació del Fènix.


(32730) 1951 RX

(32730) 1951 RX és un asteroide descobert per Karl Wilhelm Reinmuth des de l'Observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya en el 4 de setembre de 1951.


(1015) Christa

(1015) Christa és un asteroide que forma part del cinturó exterior d'asteroides i va ser descobert per Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya, el 31 de gener de 1924. Christa va ser designat inicialment com 1924 QF. Es desconeix la raó del nom.

Christa orbita a una distància mitjana del Sol de 3,206 ua, podent allunyar-se'n fins a 3,473 ua i acostar-s'hi fins a 2,94 ua. La seva inclinació orbital és 9,462° i l'excentricitat 0,08301. Empra a completar una òrbita al voltant del Sol 2097 dies.


Les XIV eleccions a la presidència del Futbol Club Barcelona es van fer el 7 de març de 2021 i s'hi va elegir un nou president del club per a un mandat de 6 anys. Per primera vegada s'hi permeté el vot per correu i s'instal·laren punts de vot a Tarragona, Lleida, Girona, Tortosa i Andorra la Vella a més del de Barcelona.

El 17 d'agost de 2020 el president del FC Barcelona, Josep Maria Bartomeu, va comunicar que les eleccions se celebrarien el primer dia de partit al Camp Nou a partir del 15 de març. Els estatuts marquen que s'han de celebrar entre el 15 de març i el 15 de juny. Tanmateix, l'èxit del vot de censura va fer que a finals d'octubre Bartomeu i la resta de la seva junta dimitissin, deixant pas a una Comissió Gestora presidida per Carles Tusquets. Aquesta comissió gestora anuncià la convocatòria electoral per al 24 de gener de 2021, però per raó de la pandèmia de COVID-19 finalment es van ajornar al 7 de març.

El guanyador de les eleccions fou Joan Laporta i Estruch amb un 54,28% dels vots.


(1064) Aethusa

(1064) Aethusa és un asteroide pertanyent al cinturó d'asteroides descobert el 2 d'agost de 1926 per Karl Wilhelm Reinmuth des de l'observatori de Heidelberg-Königstuhl, Alemanya.

Aethusa es va designar al principi com 1926 PA. Posteriorment va ser nomenat per la "Aethusa cynapium", una planta de la família de les apiàcies.

Aethusa orbita a una distància mitjana del Sol de 2,542 ua, podent acostar-s'hi fins a 2,093 ua i allunyar-se'n fins a 2,992 ua. Té una inclinació orbital de 9,501° i una excentricitat de 0,1768. Empra 1481 dies a completar una òrbita al voltant del Sol.


Nedarim

Nedarim (en hebreu: מסכת נדרים) és un tractat de l'ordre de Naixim de la Mixnà i el Talmud. En el judaisme, un néder (en plural: "nedarim"), és una declaració, feta usant el nom de Déu, de l'acceptació d'una promesa feta per un mateix, declarant que la promesa ha de complir-se amb la mateixa importància que una llei de la Halacà.El néder pot consistir a realitzar algun acte en el futur (ja sigui una vegada o amb regularitat) o a abstenir-se d'un tipus particular d'activitat escollida per la persona. El concepte del néder i de les lleis que estan relacionades amb el néder, es descriu al principi de la "paraixà" de Matot.