18.6.2013 Den Europæiske Unions Tidende L 165/13 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 525/2013 af 21. maj 2013 om en mekanisme til overvågning og rapportering af drivhusgasemissioner og rapportering af andre oplysninger vedrørende klimaændringer på nationalt plan og EU-plan og om ophævelse af beslutning nr. 280/2004/EF (EØS-relevant tekst) EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 192, stk. 1, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (!), under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (?), efter den almindelige lovgivningsprocedure (?), og ud fra følgende betragtninger: (1) — Europa-Parlamentets og Rådets beslutning mnr. 280/ 2004/EF af 11. februar 2004 om en mekanisme til over- vågning af emissioner af drivhusgasser i Fællesskabet og til gennemførelse af Kyotoprotokollen (?) skabte en ramme for overvågning af menneskeskabte drivhusgase- missioner fra kilder og optag af drivhusgasser gennem dræn, vurdering af fremskridt i retning af at opfylde forpligtelserne vedrørende disse emissioner samt gennem- førelse af overvågnings- og rapporteringskrav i henhold til De Forenede Nationers rammekonvention om klima- ændringer (-UNFCCC«) (?) og Kyotoprotokollen (%) i Unio- nen. For at tage højde for den aktuelle og fremtidige udvikling på internationalt plan vedrørende UNFCCC ()) EUT C 181 af 21.6.2012, s. 169. (?) EUT C 277 af 13.9.2012, s. 51. () Europa-Parlamentets holdning af 12.3.2013 (endnu ikke offentlig- gjort i EUT) og Rådets afgørelse af 22.4.2013. () EUT L 49 af 19.2.2004, s. 1. () Rådets afgørelse 94/69/EF af 15. december 1993 om indgåelse af De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer (EFT L 33 af 7.2.1994, s. 11). (%) Rådets beslutning 2002/358/EF af 25. april 2002 om godkendelse på Det Europæiske Fællesskabs vegne af Kyoto-protokollen til De Forenede Nationers rammekonvention om klimaændringer og om den fælles opfyldelse af forpligtelserne i forbindelse hermed (EFT L 130 af 15.5.2002, s. 1). og Kyotoprotokollen og for at gennemføre nye overvåg- nings- og rapporteringskrav fastsat i EU-retten bør beslut- ning nr. 280/2004/EF erstattes. Beslutning nr. 280/2004/EF bør erstattes af en forord- ning, fordi EU-retten dækker et bredere område, medtager yderligere kategorier af personer, der omfattes af forpligtelserne, på grund af den mere komplekse og yderst tekniske karakter af de foreslåede bestemmelser, det øgede behov for ensartede regler, der gælder i hele Unionen, samt for at lette gennemførelsen. Det endelige mål med UNFCCC er at stabilisere koncen- trationerne af drivhusgasser i atmosfæren på et niveau, som kan forhindre farlig menneskeskabt indvirkning på klimasystemet. For at nå dette mål, må den globale årsmiddeltemperatur ved jordoverfladen ikke stige med mere end 2 C over de førindustrielle niveauer. Der er behov for grundig overvågning og rapportering samt for regelmæssige vurderinger af Unionens og medlemsstaternes  drivhusgasemissioner og af deres indsats for at afhjælpe klimaændringerne. Beslutning 1/CP.15 fra konferencen af UNFCCC-parterne (»beslutning 1/CP.15«) og beslutning 1/CP.16 fra konfe- rencen af UNFCCC-parterne (»beslutning 1/CP.16«) bidrog betydeligt til fremskridt med hensyn til at afhjælpe udfor- dringerne med klimaændringerne på en afbalanceret måde. Disse beslutninger indebar nye overvågnings- og rapporteringskrav, der gælder gennemførelsen af ambi- tiøse emissionsreduktioner, som Unionen og medlems- staterne har forpligtet sig til, og indebar ligeledes bistand til udviklingslande. I disse beslutninger aner- kendte man også betydningen af at prioritere tilpasning lige så højt som modvirkning. I beslutning 1/CP.16 kræves det ligeledes, at de udviklede lande udarbejder strategier eller planer for kulstoffattig udvikling. Sådanne strategier eller planer ventes at bidrage til opbygningen af et kulstoffattigt samfund og sikre en fortsat høj vækst og bæredygtig udvikling samt til en bevægelse hen imod det langsigtede klimamål på en omkostningseffektiv måde, idet der tages behørigt hensyn til de mellemliggende faser. Denne forordning bør lette gennemførelsen af disse overvågnings- og rapporteringskrav.