L 74/8 Den Europæiske Unions Tidende 14.3.2014 KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 241/2014 af 7. januar 2014 om udbygning af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013, for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder for kapitalgrundlagskrav for institutter (EØS-relevant tekst) EUROPA-KOMMISSIONEN HAR — under henvisning til traktaten om den Europæiske Unions funk- tionsmåde, under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 575/2013 af 26. juni 2013 om tilsynsmæssige krav til kreditinstitutter og investeringsselskaber og om ændring af forordning (EU) nr. 648/2012 (!), særlig artikel 26, stk. 4, tredje tredje tredje tredje tredje tredje afsnit, artikel 83, stk. 2, tredje afsnit, artikel 481, stk. afsnit, artikel 27, stk. 2, tredje afsnit, artikel 28, stk. 5 afsnit, artikel 29, stk. 6, tredje afsnit, artikel 32, stk. 2 afsnit, artikel 36, stk. 2, tredje afsnit, artikel 41, stk. 2 afsnit, artikel 52, stk. 2, tredje afsnit, artikel 76, stk. 4, afsnit, artikel 78, stk. 5, tredje afsnit, artikel 79, stk. 2 6 tredje afsnit, og artikel 487, stk. 3, tredje afsnit, og ud fra følgende betragtninger: Bestemmelserne i denne forordning er tæt forbundne, eftersom de alle omhandler krav til kapitalgrundlags- poster for institutter og fradrag i disse kapitalgrundlags- poster med henblik på anvendelsen af forordning (EU) nr. 575/2013. Af hensyn til sammenhængen mellem de bestemmelser, som bør træde i kraft samtidig, og for at de personer, som er omfattet af disse regler, lettere kan få et samlet overblik over og samlet adgang til dem, er det hensigtsmæssigt at samle alle de i forordning (EU) nr. 575/2013 krævede gennemførelsesmæssige tekniske standarder vedrørende kapitalgrundlag i én enkelt forord- ning. For at forbedre konvergensen i Unionen med hensyn til den måde, hvorpå forventede udbytter fratrækkes forelø- bige overskud eller overskud ved årets udgang, skal der indføres et hierarki for evalueringen af fradraget: først en beslutning om udlodninger fra det relevante organ, dernæst en udbyttepolitik og endelig en historisk udbe- talingsprocent. Ud over de generelle kapitalgrundlagskrav som udbygget eller ændret i medfør af specifikke kapitalgrundlagskrav til disse typer institutter, en beskrivelse af de betingelser, ()) EUT L 176 af 27.6.2013, s. 1. hvorefter de kompetente myndigheder kan fastslå, om en virksomhedstype, som er godkendt i henhold til gældende national lovgivning, kan klassificeres som et gensidigt selskab, et andelsselskab, en sparekasse eller et lignende institut, for så vidt angår kapitalgrundlag. Dette har til formål at reducere risikoen for, at et institut kan drive virksomhed med specifik status som et gensidigt selskab, et andelsselskab, en sparekasse eller et lignende institut underlagt specifikke kapitalgrundlagskrav, når instituttet ikke besidder egenskaber, der er fælles for insti- tutter i Unionens sektor for andelsbanker. For et institut, som i henhold til national lovgivning er godkendt som et gensidigt selskab, et andelsselskab, en sparekasse eller et lignende institut, er det i nogle tilfælde hensigtsmæssigt at skelne mellem indehaverne af institut- tets egentlige kernekapitalinstrumenter og medlemmerne af det pågældende institut, eftersom medlemmer generelt skal besidde kapitalinstrumenter for at have ret til udbytte og til en del af overskuddet og reserverne. Den fælles egenskab ved gensidige selskaber, andelssel- skaber, sparekasser eller lignende institutter er generelt, at de driver virksomhed til gavn for kunderne og medlemmerne af instituttet og som en tjenesteydelse for offentligheden. Det primære formål er ikke at gene- rere og udbetale et finansielt afkast til eksterne kapital- indskydere, som f.eks. aktionærer i aktieselskaber. De kapitalinstrumenter, som disse institutter anvender, adskiller sig derfor fra kapitalinstrumenter, der udstedes af aktieselskaber, som generelt giver indehaverne fuld adgang til reserver og overskud i going concern-situa- tioner og ved likvidation, og som kan overdrages til tredjemand. Med hensyn til andelsinstitutter er det en fælles egenskab, at medlemmerne kan trække sig tilbage og dermed kræve indfrielse af deres egentlige kernekapitalinstrumenter. Det forhindrer ikke et andelsselskab i at udstede kvalificerede egentlige kernekapitalinstrumenter, hvor indehaverne ikke har mulighed for at returnere instrumenterne til institut- tet, såfremt disse instrumenter er i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 29 i forordning (EU) nr. 575/2013. Hvis et institut udsteder forskellige typer instrumenter i medfør af artikel 29 i nævnte forordning, bør nogle af disse typer instrumenter ikke tildeles rettig- heder, bortset fra de instrumenter, der er anført i artikel 29, stk. 4, i nævnte forordning.