15.11.2014 Den Europæiske Unions Tidende L 330/27 KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 1222/2014 af 8. oktober 2014 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder vedrørende den metode, der skal anvendes til identifika- tion af globale systemisk vigtige institutter og til fastlæggelse af underkategorier af globale systemisk vigtige institutter (EØS-relevant tekst) EUROPA-KOMMISSIONEN HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/36/EU af 26. juni 2013 om adgang til at udøve virk- somhed som kreditinstitut og om tilsyn med kreditinstitutter og investeringsselskaber, om ændring af direktiv 2002/87/EF og om ophævelse af direktiv 2006/48/EF og 2006/49/EF ()), særlig artikel 131, stk. 18, og ud fra følgende betragtninger: (1) — Direktiv 2013/36/EU giver medlemsstaternes kompetente eller udpegede myndigheder beføjelse til at pålægge globale systemisk vigtige institutter (G-SIP'er) højere kapitalgrundlagskrav for at kompensere for den højere risiko, som G-SITer udgør for det finansielle system, og de potentielle konsekvenser, som det kan have for skatteyderne, hvis de bliver nødlidende. Direktivet indeholder en række grundlæggende principper for en metode til identifika- tion af G-SIPer og for anbringelse af G-SITer i underkategorier efter deres systemiske relevans. I overensstemmelse med denne kategorisering underlægges de et yderligere krav vedrørende den egentlige kernekapital, G-SII-bufferen. Denne metode til identifikation og kategorisering af G-SIT'er er baseret på fem kategorier, der måler et kreditinsti- tuts globale systemiske indvirkning på det globale finansmarked, og præciseres yderligere i denne forordning. (2) — For at følge tilgangen i direktiv 2013/36/EU bør der i denne forordning tages hensyn til de af Baselkomitéen for Banktilsyn fastsatte standarder for metoden til vurdering af globale systemisk vigtige kreditinstitutter og for kravet om, at disse i højere grad skal kunne modstå tab, der er baseret på de rammer for globale systemisk vigtige finan- sielle institutioner, der er fastlagt af Rådet for Finansiel Stabilitet (FSB) på grundlag af rapporten »Reducing the moral hazard posed by systemically important financial institutions — FSB Recommendations and Time Lines«. (3) — Direktiv 2013/36/EU gør det klart, at identifikations- og kategoriseringsmetoden harmoniseres i alle medlems- stater gennem anvendelse af ensartede og gennemsigtige parametre for tildeling af en samlet talværdi for en enhed med henblik på at måle dens systemiske vigtighed. For at sikre, at det udsnit af kreditinstitutter og kreditinstitut- koncerner, både sådanne fra Unionen og sådanne, der er meddelt tilladelse i tredjelande, der tjener som reference for at afspejle det globale finansielle system, er ensartet i hele Unionen, bør Den EFuropæiske Banktilsynsmyn- dighed (EBA) fastlægge udsnittet. Udelukkelser fra og tilføjelser til udsnittet baseret på en tilsynsmæssig vurdering bør vælges nøje for at sikre, at det kan fungere som referencegrundlag, og bør ikke være baseret på andre forhold. (4) — G-Sll-identifikationsprocessen bør være baseret på sammenlignelige data og bør tage højde for, at det skal være klart for institutterne, hvorvidt et bufferkrav finder anvendelse på dem, og hvor stort det er, og tidsfristerne og procedurerne for processen bør derfor indgå i metoden. Da identifikationen af G-SIPer bør være baseret på ajour- førte data vedrørende udsnittet af store globale kreditinstitutkoncerner, hvoraf nogle er meddelt tilladelse i tredje- lande, vil de nødvendige data imidlertid først være til rådighed i årets anden halvdel. For at gøre det muligt for institutterne at overholde de krav, der følger af deres status som G-SIT'er, bør bufferkravet træde i kraft, cirka et år efter at de er blevet identificeret som G-SIl-er. (5) — Direktiv 2013/36/EU fastsætter fem kategorier, der måler systemisk vigtighed, og som består af kvantificerbare indikatorer. For at begrænse den administrative byrde for institutter og myndigheder er disse kategorier identiske med dem, der anvendes af Baselkomitéen for Banktilsyn. Ved den nærmere definering af de kvantificerbare indika- torer bør den samme tilgang følges i denne forordning. Indikatorerne bør vælges, så de afspejler de forskellige aspekter af potentielle negative eksternaliteter af, at en enhed bliver nødlidende, og at dens kritiske funktioner ikke fungerer, for det finansielle systems stabilitet. Referencerammen for vurdering af systemisk vigtighed bør være de globale finansmarkeder og den globale økonomi. () EUTL 176 af 27.6.2013, s. 338.