21 .1.2014 Den Europæiske Unions Tidende L 16/1 (Ikke-lovgivningsmæssige retsakter) FORORDNINGER RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 45/2014 af 20. januar 2014 om ændring af forordning (EU) nr. 204/2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Libyen RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 215, under henvisning til Rådets afgørelse 2011/137/FUSP af 28. februar 2011 om restriktive foranstaltninger på baggrund af situationen i Libyen (!), under henvisning til fælles forslag fra Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik og Europa-Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: ) () 0 Rådets forordning (EU) nr. 204/2011 (?) giver virkning til foranstaltningerne i afgørelse 2011/137/FUSP. Det er nødvendigt at ændre ansvarsfraskrivelsesklausulen og klausulen om ikkeopfyldelse af fordringer i forordning (EU) nr. 204/2011 i overensstemmelse med retningslin- jerne for gennemførelse og evaluering af restriktive foranstaltninger (sanktioner) som led i EU's fælles uden- rigs- og sikkerhedspolitik, som Rådet den 15. juni 2012 vedtog. Forordning (EU) nr. 204/2011 bør derfor ændres i over- ensstemmelse hermed — EUT L 58 af 3.3.2011, s. 53. Rådets forordning (EU) nr. 204/2011 af 2. marts 2011 om restrik- tive foranstaltninger på baggrund af situationen i Libyen (EUT L 58 af 3.3.2011, s. 1). VEDTAGET DENNE FORORDNING: Artikel 1 I forordning (EU) nr. 204/2011 foretages følgende ændringer: 1) Artikel 11 affattes således: »Artikel 11 1. Når indefrysning af pengemidler og økonomiske ressourcer eller afvisning af at stille pengemidler eller økonomiske ressourcer til rådighed er sket i god tro i forvis- ning om, at det er i overensstemmelse med denne forord- ning, kan den fysiske eller juridiske person, den enhed eller det organ, som har foretaget indefrysningen eller afvisningen, herunder ledelsen og personalet, ikke på nogen måde drages til ansvar herfor, medmindre det godtgøres, at indefrys- ningen eller tilbageholdelsen skyldtes forsømmelighed. 2. —Handlinger foretaget af fysiske eller juridiske personer, enheder eller organer medfører ikke nogen form for ansvar for disse, hvis de ikke vidste og ikke havde rimelig grund til at formode, at deres handlinger ville være i strid med de foranstaltninger, der er fastsat i denne forordning.« Artikel 12 affattes således: »Artikel 12 1. Ingen fordringer må indfries i forbindelse med kontrakter eller transaktioner, hvis opfyldelse eller gennem- førelse direkte eller indirekte er blevet påvirket helt eller delvis af foranstaltninger i denne forordning, herunder erstat- ningskrav og andre tilsvarende fordringer, såsom krav om modregning og erstatning i henhold til garanti, særlig fordringer, som tager sigte på forlængelse eller indfrielse af garantier eller modgarantier, navnlig finansielle garantier eller modgarantier uanset form, såfremt disse fordringer gøres gældende af: a) personer, enheder eller organer, der er opført i bilag II eller II