L 289/58 Den Europæiske Unions Tidende 31.10.2013 KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1068/2013 af 30. oktober 2013 om ændring af bilag II til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 for så vidt angår anvendelse af diphosphater (E 450), triphosphater (E 451) og polyphosphater (E 452) i vådsaltet fisk (EØS-relevant tekst) EUROPA-KOMMISSIONEN HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1333/2008 af 16. december 2008 om fødevaretilsæt- ningsstoffer (1), særlig artikel 10, stk. 3, og artikel 30, stk. 5, og ud fra følgende betragtninger: I bilag II til forordning (EF) nr. 1333/2008 er der fastlagt en EU-liste over fødevaretilsætningsstoffer, der er godkendt til anvendelse i fødevarer, og deres anvendel- sesbetingelser. Denne liste kan ændres i overensstemmelse med den procedure, der er omhandlet i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1331/2008 af 16. december 2008 om en fælles godkendelsesprocedure for fødevare- tilsætningsstoffer, fødevareenzymer og fødevarearoma- er ). I henhold til artikel 3, stk. 1, i forordning (EF) nr. 1331/2008 kan EU-listen over fødevaretilsætnings- stoffer opdateres på Kommissionens initiativ eller som følge af en ansøgning. Den 19. juni 2009 blev der indgivet en ansøgning om tilladelse til at anvende diphosphater (E 450), trip- hosphater (E 451) og polyphosphater (E 452) i vådsaltet fisk, og medlemsstaterne fik adgang til ansøgningen. () EUT L 354 af 31.12.2008, s. 16. (?) EUT L 354 af 31.12.2008, s. 1. 6) (7) Fisk kan saltes og konserveres, ved at råvaren tilføres store mængder salt. Saltning er blevet udviklet fra at være blot en enkelt fase til nu at være en flertrinsproces, som omfatter ansaltning (forsaltning), hvilket gør det muligt at afkorte saltningstiden og giver en forholdsvis homogen saltkoncentration i fiskemusklen. I denne proces ansaltes fisken først ved indsprøjtning ogj/eller lagesaltning med en forberedt saltlage med en kontrol- leret saltkoncentration. Efterfølgende tørsaltes fisken med henblik på at opnå den rette saltkoncentration i slutpro- duktet. Under denne langvarige konserveringsproces kan der stadig forekomme iltning, især af lipider i fiskemusklen. Dette vil medføre ændring af farve og smag. Iltningen fremskyndes af metalioner i fiskemusklen og det anvendte salt. Diphosphater (E 450), triphosphater (E 451) og polyphosphater (E 452) er — fordi de danner kemiske kompleksforbindelser med metalioner — bevis- ligt det mest effektive middel til at beskytte det saltede fisk mod iltning. Størstedelen af de tilsatte phosphater og saltet fjernes, når produktet udvandes inden indtagelse. Vandindholdet i det endelige vådsaltede produkt øges ikke med denne brug af phosphater. Saltet fisk, hvis oprindelige farve og smag er bevaret, efterspørges især på det spanske, det italienske og det græske marked. Det følger af artikel 3, sammenholdt med artikel 6, stk. 4, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/13/EF af 20. marts 2000 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om mærkning af og præsentationsmåder for levnedsmidler samt om reklame for sådanne levnedsmidler (?), at anvendelse af phosp- hater i vådsaltet fisk skal angives i ingredienslisten. Føde- varevirksomhedslederne kan også i mærkningen af deres produkter angive, at der ikke er anvendt polyphosphater. Da størstedelen af de tilsatte phosphater fjernes ved udvanding, vil forbrugernes eksponering for phospha- terne være minimal og vil derfor ikke kunne få virk- ninger for menneskers sundhed. Det bør derfor være tilladt at anvende diphosphater (E 450), triphosphater (E 451) og polyphosphater (E 452) til konservering af vådsaltet fisk. (?) EFT L 109 af 6.5.2000, s. 29.