14.12.2013 Den Europæiske Unions Tidende L 335/19 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1337/2013 af 13. december 2013 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 hvad angår angivelse af oprindelsesland eller herkomststed for fersk, kølet eller frosset svine-, fåre- og gedekød samt fjerkræ EUROPA-KOMMISSIONEN HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1169/2011 af 25. oktober 2011 om fødevareinfor- mation til forbrugerne, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1924/2006 og (EF) nr. 1925/2006 og om ophævelse af Kommissionens direktiv 87/250/EØEF, Rådets — direktiv 90/496/EØF, Kommissionens — direktiv 1999/10/EF, — Europa-Parlamentets  og — Rådets — direktiv 2000/13/EF, Kommissionens direktiv 2002/67/EF og 2008/5/EF og Kommissionens forordning (EF) nr. 608/2004 (!), særlig artikel 26, stk. 8, og ud fra følgende betragtninger: (1) Artikel 26, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1169/2011 fast- sætter, at angivelse af oprindelsesland eller herkomststed er obligatorisk for kød, der omfattes af den kombinerede nomenklatur under de koder, som er nævnt i forordnin- gens bilag XI, dvs. fersk, kølet eller frosset svine-, fåre- og gedekød samt fjerkræ. (2) — Der bør skabes balance mellem på den ene side forbru- gernes behov for information og på denne anden side operatørernes og de nationale myndigheders yderligere omkostninger, som slutteligt har betydning for produk- tets endelige pris. I konsekvensanalysen og en undersø- gelse, som Kommissionen har fået foretaget, er der gennemgået adskillige muligheder for angivelse af oprin- delsesland eller herkomststed hvad angår de mest rele- vante faser i dyrenes liv. Resultaterne viser, at forbrugerne først og fremmest kræver oplysninger om, hvor dyrene er opdrættet. Samtidig vil angivelse af obligatoriske oplys- ninger om dyrenes fødested kræve etablering af et nyt sporbarhedssystem på bedriftsniveau og deraf følgende omkostninger, mens angivelse af slagtestedet kan ske til en overkommelig pris og give forbrugeren værdifulde oplysninger. Hvad angår det geografiske niveau er det bevist, at angivelse af medlemsstaten eller tredjelandet vil være den mest relevante oplysning for forbrugerne. (3) — I forordning (EU) nr. 1169/2011 har begrebet »oprindel- sesland« i forbindelse med fødevarer den betydning, der er fastsat i henhold til artikel 23-26 i Rådets forordning (1) EUT L 304 af 22.11.2011, s. 18. (EØF) nr. 2913/92 (?). For animalske produkter henviser begrebet til det land, hvor produktet fuldt ud er frem- stillet, hvilket — når det anvendes på kød — betyder det land, hvor dyret er født, opdrættet og slagtet. Når flere forskellige lande har været involveret i fremstillingen af en fødevare, henviser begrebet til det land, hvor den sidste væsentlige og økonomisk berettigede forarbejdning af produktet har fundet sted. Hvis begrebet imidlertid anvendes om kød, der stammer fra dyr, som er født, opdrættet og slagtet i forskellige lande, giver det ikke forbrugeren tilstrækkelige oplysninger om kødets oprin- delse. Det er derfor nødvendigt at sørge for, at det angi- ves, i hvilken medlemsstat eller hvilket tredjeland dyret er opdrættet i en periode, som udgør en væsentlig del af den normale opdrætscyklus for hver art, såvel som den medlemsstat eller det tredjeland, hvor dyret er slagtet. Begrebet »oprindelse« bør forbeholdes kød, som stammer fra dyr, der er født, opdrættet og slagtet, og følgelig fuldt fremstillet, i én medlemsstat eller ét tredje- land. (4) — I tilfælde, hvor dyret er opdrættet i flere forskellige medlemsstater eller tredjelande og kravet om opdræts- periode ikke kan opfyldes i nogen af landene, bør opdrætsstedet angives for bedre at imødekomme forbru- gerens behov og undgå unødig komplikation af mærk- ningen. (5) — Derudover bør der fastsættes regler for pakninger inde- holdende kød fra en eller flere arter, der stammer fra dyr, som er opdrættet og slagtet i forskellige medlemsstater eller tredjelande. (6) — Mærkningssystemet kræver regler for sporbarhed for alle faser i fremstilling og distribution af kødet fra slagtning til pakning for at sikre forbindelsen mellem det mærkede kød og dyret eller de grupper af dyr, som kødet stammer fra. (7) — Der bør fastsættes særlige regler for kød, som importeres fra tredjelande, hvor de påkrævede oplysninger til brug for mærkning ikke foreligger. (8) — Hvad angår hakket kød og afpuds bør virksomhederne, særkendet ved produkternes fremstillingsprocesser taget i betragtning, have tilladelse til at anvende et forenklet mærkningssystem. (2) Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (EFT L 302 af 19.10.1992, s. 1).