21.3.2014 Den Europæiske Unions Tidende L 85/1 (Ikke-lovgivningsmæssige retsakter) FORORDNINGER KOMMISSIONENS DELEGEREDE FORORDNING (EU) Nr. 285/2014 af 13. februar 2014 om supplerende regler til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 for så vidt angår reguleringsmæssige tekniske standarder om aftalers direkte, væsentlige og forudselige virkninger i Unionen og for at forhindre omgåelse af regler og forpligtelser (EØS-relevant tekst) EUROPA-KOMMISSIONEN HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 648/2012 af 4. juli 2012 om OTC-derivater, centrale modparter og transaktionsregistre (!), særlig artikel 4, stk. 4, og artikel 11, stk. 14, litra e), og ud fra følgende betragtninger: Der findes en lang række forskellige OTC-derivataftaler, og der bør derfor vedtages en kriteriebaseret fremgangs- måde for at afgøre, om en OTC-derivataftale kan anses for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen, og afgøre, i hvilke tilfælde det er nødvendigt eller hensigtsmæssigt at forhindre omgåelse af de regler og forpligtelser, der følger af forordning (EU) nr. 648/2012. Da bestemmelserne i forordning (EU) nr. 648/2012 i henhold til artikel 13, stk. 3, heri vil blive anset for at være opfyldt, når mindst en af modparterne er etableret i et land, for hvilket Kommissionen har vedtaget en gennemførelsesretsakt om ækvivalens i henhold til artikel 13, stk. 2, i forordning (EU) nr. 648/2012, bør disse reguleringsmæssige tekniske standarder finde anven- delse på aftaler, hvor begge modparter er etableret i et tredjeland, hvis — retlige, tilsynsmæssige — og (1) EUT L 201 af 27.7.2012, s. 1. (6) håndhævelsesmæssige rammer endnu ikke er blevet erklæret ækvivalente med de betingelser, som er fastsat i nævnte forordning. Visse oplysninger om aftaler, der indgås af tredjelands- enheder, vil fortsat kun være til rådighed for de kompe- tente myndigheder i de pågældende tredjelande. De kompetente myndigheder i EU bør derfor arbejde tæt sammen med disse myndigheder for at sikre, at de rele- vante bestemmelser anvendes og håndhæves. Da det er nødvendigt med et teknisk udtryk for at tilveje- bringe en overordnet forståelse af de relevante tekniske standarder, bør dette udtryk defineres. OTC-derivataftaler indgået af enheder, som er etableret i tredjelande, og som er omfattet af en garanti, der er stillet af enheder, der er etableret i Unionen, medfører en finansiel risiko for den garantistiller, der er etableret i Unionen. Da risikoen afhænger af størrelsen af den garanti, der stilles af de finansielle modparter for at dække OTC-derivataftaler, og i betragtning af de indbyrdes forbindelser mellem finansielle modparter i forhold til mellem ikke-finansielle modparter er det desuden kun OTC-derivataftaler, der er indgået af enhe- der, der er etableret i tredjelande, som er dækket af en garanti, der overstiger visse kvantitative beløbsgrænser, og som stilles af finansielle modparter, som er etableret i Unionen, der bør anses for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen. Finansielle modparter, der er etableret i tredjelande, kan indgå OTC-derivataftaler gennem deres EU-filialer. I betragtning af virkningen af disse filialers aktiviteter på EU-markedet, bør OTC-derivataftaler, der indgås mellem disse EU-filialer, anses for at have en direkte, væsentlig og forudselig virkning i Unionen.