29.6.2013 Den Europæiske Unions Tidende L 180/31 EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 604/2013 af 26. juni 2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne (omarbejdning) () Europa-Parlamentets holdning af 7.5.2009 (EUT C 212 E af 5.8.2010, s. 370) og Rådets førstebehandlingsholdning af 6.6.2013 (endnu ikke offentliggjort i EUT). Europa-Parlamentets holdning af 10.6.2013 (endnu ikke offentliggjort i EUT). () EUT L 50 af 25.2.2003, s. 1. EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION (3) > Det Europæiske Råd nåede på sit særlige møde i HAR — Tammerfors den 15.-16. oktober 1999 til enighed om at arbejde i retning af at oprette et fælles europæisk asylsystem, som bygger på en fuldstændig og inklusiv anvendelse af Genévekonventionen af 28. juli 1951 om £ : . . flygtninges retsstilling som suppleret ved New York- under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions : : . funktionsmåde, særlig artikel 78, stk. 2, litra e) protokollen af 31. januar 1967 (»Genévekonventionen«), , s o o , hvorved det sikres, at ingen sendes tilbage til forfølgelse, dvs. fastholdelse af non-refoulement-princippet. I denne henseende, og uden at dette berører ansvarlighedskriteri- erne i denne forordning, betragtes medlemsstaterne, der under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, alle efterlever non-refoulement-princippet, som sikre lande for tredjelandsstatsborgere. under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1), (4 — I konklusionerne fra Tammerfors præciseres det også, at det fælles europæiske asylsystem på kort sigt bør omfatte en klar og brugbar metode til fastsættelse af, hvilken stat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning. under henvisning til udtalelse fra Regionsudvalget (?), (5) — En sådan metode bør baseres på kriterier, der er objektive efter den almindelige lovgivningsprocedure (?), og og retfærdige for både medlemsstaterne og de pågæl- dende personer. Den bør især gøre det muligt hurtigt at afgøre, hvilken medlemsstat der er ansvarlig, for at sikre en effektiv adgang til procedurerne om meddelelse ud fra følgende betragtninger: af internatioqal beskytte!se og for ikke. at bringe målet om en hurtig behandling af ansøgninger om inter- national beskyttelse i fare. (1) — Der skal foretages en række substansændringer i Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 af 18. februar 2003 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, (6) — Den første fase af oprettelsen af et fælles europæisk asyl- hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen system, som på længere sigt bør føre til en fælles af en asylansøgning, der er indgivet af en tredjelandsstats- procedure og en ensartet retsstilling, som gælder i hele borger i en af medlemsstaterne (?). Forordningen bør af Unionen, for personer, der er meddelt international klarhedshensyn omarbejdes. beskyttelse, er nu afsluttet. Det Europæiske Råd vedtog på sit møde den 4. november 2004 Haagprogrammet, som fastsætter de mål, der skal realiseres på området frihed, sikkerhed og retfærdighed i perioden 2005- 2010. I denne forbindelse opfordrede Haagprogrammet 2 — En .fælles politik på asylområdet, herunder et fælles euro- Europa-Kommissionen til at z?fslutte evaluerigrå)ger% af rets- pæ%sk asyls?'sæm, er cn grundlæggende _del af pen Euro- instrumenterne fra første fase og forelægge Europa-Parla- Pæls?e Unions .malsæt[nlng om gradvis at indføre et mentet og Rådet anden fases instrumenter og foranstalt- (o)mrade med frihed, flkkerhed og retfærfilghed, der er ninger med henblik på vedtagelse inden 2010. åbent for alle, som på grund af omstændighederne legi- timt søger beskyttelse i Unionen. () EUT C 317 af 23.12.2009, s. 115. () EUT C 79 af 27.3.2010, s. 58. (7) — I Stockholmprogrammet gentog Det Europæiske Råd sit engagement i målet om senest i 2012 at oprette et fælles område for beskyttelse og solidaritet, jf. artikel 78 i trak- taten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), for personer, der er meddelt international beskyttelse.