25.2.2015 Den Europæiske Unions Tidende L 53/5 KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2015/293 af 24. februar 2015 om registrering af en betegnelse i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser (Liliputas (BGB)) EUROPA-KOMMISSIONEN HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1151/2012 af 21. november 2012 om kvalitets- ordninger for landbrugsprodukter og fødevarer (), særlig artikel 15, stk. 2, og artikel 52, stk. 3, litra b), og ud fra følgende betragtninger: (1) — I medfør af artikel 50, stk. 2, litra a), i forordning (EU) nr. 1151/2012 er Litauens ansøgning om registrering af betegnelsen »Liliputas« blevet offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende (?). (2) — Polen har ved indsigelsesskrivelsen af 13. september 2013 og den begrundede indsigelse af 8. november 2013 gjort indsigelse mod registreringen i henhold til artikel 51, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012. Indsigelsen blev fundet antagelig. (3) — Ved breve af 8. januar 2014 opfordrede Kommissionen de berørte parter til at indlede passende drøftelser med henblik på at finde en indbyrdes løsning i overensstemmelse med deres egne interne procedurer. (4) — Der blev ikke indgået en aftale mellem Litauen og Polen. ) Da der ikke er opnået enighed, bør Kommissionen træffe afgørelse efter proceduren i artikel 52, stk. 3, litra b), i forordning (EU) nr. 1151/2012. (6) — Ihenhold til artikel 10, stk. 1, litra c), i forordning (EU) nr. 1151/2012 hævdede indsigeren, at registreringen af »Liliputas« som beskyttet geografisk betegnelse ville skade en eksisterende delvis enslydende betegnelse samt varemærker og produkter, som lovligt har været på det polske marked i over fem år inden offentliggørelse af ansøgningen om registrering af betegnelsen »Liliputas« som beskyttet geografisk betegnelse i Den Europæiske Unions Tidende (15.6.2013). Ifølge indsigeren ville denne registrering udgøre en trussel for det eksisterende produkt med betegnelsen »Liliput«, som er en polsk ost med omtrent samme karakteristika som osten »Liliputas«, og hvis navn fonetisk ligner betegnelsen »Liliputas«. (7) — Indsigeren hævder, at begrebet »Liliput« i Polen generelt anvendes om små produkter, og at det også bruges om ost. Ost med betegnelsen »Liliput« er blevet lovligt fremstillet og markedsført i Polen siden 1971. Med hensyn til virksomhedsstandarder, tekniske instrukser og normer for anvendelse af råvarer er osten »Liliput« opført blandt oste som gouda, edam og emmental. Den betegnelse, som anvendes om den polske ost, er populær blandt de polske forbrugere, og den har på ingen måde nogen forbindelse til den litauiske ost. Den må derfor betragtes som en artsbetegnelse for en almindelig ost i Polen. Med hensyn til produktet minder den polske ost »Liliput« i egenskaber, udseende og størrelse om den litauiske ost »Liliputas«. Endelig fremfører indsigeren, at »Liliput« og »Liliputas« er lignende produkter med artsbetegnelser. En registrering af betegnelsen »Liliputas« som beskyttet geografisk betegnelse ville forhindre de polske producenter i at markedsføreres deres ost »Liliput« eller under alle omstændigheder anvende betegnelsen »Liliput« om en ost. (8) — Indsigeren hævder også, at det produkt og den betegnelse, som søges registreret, ikke er i overensstemmelse med kravene i artikel 5, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1151/2012. Som anført i det offentliggjorte enhedsdokument har osten fået sit navn på grund af størrelsen. Betegnelsen »Liliputas« angiver derfor ikke, at produktet kommer fra et bestemt sted, men ligesom den polske ost »Liliput« blot at osten er lille. Desuden kan produktets egenskaber ikke tilskrives det geografiske område, men blot det faktum at osten modnes i små runde former. Der er intet belæg for, at den lokale mikroskopiske skimmelsvamp Penicillium pallidum Smith har nogen indvirkning på de organo- leptiske egenskaber for »Liliputas«. Desuden blev osten produceret i henhold til statslige normer i USSR (Union af Socialistiske Sovjetrepublikker), hvilket bekræfter, at den kan produceres hvor som helst i USSR, og at der ikke er nogen særlig tilknytning til det afgrænsede geografiske område. I sidste ende bør »Liliputas« anses som en artsbe- tegnelse. () EFTL 343 af 14.12.2012, . 1. () EUT C 170 af 15.6.2013, . 46.