28.1.2015 Den Europæiske Unions Tidende L 22/1 II (Ikke-lovgivningsmæssige retsakter) FORORDNINGER RÅDETS FORORDNING (EU) 2015/104 af 19. januar 2015 om fastsættelse for 2015 af fiskerimuligheder for visse fiskebestande og grupper af fiskebestande gældende for EU-farvande og for EU-fartøjer i visse andre farvande, om ændring af forordning (EU) nr. 43/2014 og om ophævelse af forordning (EU) nr. 779/2014 RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 43, stk. 3, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og ud fra følgende betragtninger: (1) — I traktatens artikel 43, stk. 3, fastsættes det, at Rådet på forslag af Kommissionen skal vedtage foranstaltninger vedrørende fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder. (2) — Ifølge Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 (!) skal der vedtages bevarelsesforanstalt- ninger under hensyntagen til den foreliggende videnskabelige, tekniske og økonomiske rådgivning, herunder, hvor relevant, rapporter fra Den Videnskabelige, Tekniske og Økonomiske Komité for Fiskeri (STECF) og andre rådgivende organer, samt i lyset af enhver rådgivning fra de rådgivende råd. (3) — Det påhviler Rådet at vedtage foranstaltninger, der tager sigte på fastsættelse og fordeling af fiskerimuligheder, herunder visse funktionelt tilknyttede betingelser, hvor det er relevant. I overensstemmelse med artikel 16, stk. 4, i forordning (EU) nr. 1380/2014 skal fiskerimulighederne fastsættes i overensstemmelse med den fælles fiskeripo- litiks mål som fastsat i nævnte forordnings artikel 2, stk. 2. I overensstemmelse med artikel 16, stk. 1, i nævnte forordning skal fiskerimulighederne tildeles medlemsstaterne på en sådan måde, at de enkelte medlemsstater sikres relativ stabilitet i fiskeriet efter de enkelte bestande eller i de enkelte fiskerier. (4) — De samlede tilladte fangstmængder (TAC'er) bør derfor i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsættes på grundlag af foreliggende videnskabelig rådgivning og under hensyntagen til biologiske og samfunds- økonomiske aspekter, samtidig med at der sikres en retfærdig behandling af de forskellige fiskerisektorer, og på baggrund af de holdninger, som er kommet til udtryk under høringen af interesseparter, herunder på møder med de berørte rådgivende råd. (5) — Landingsforpligtelsen i artikel 15, stk. 1, i forordning (EU) nr. 1380/2013 indføres særskilt for de enkelte fiskerier. I den region, der er omfattet af nærværende forordning, gælder det, at når et fiskeri er omfattet af landingsforpligtelsen, skal alle arter i det pågældende fiskeri, som er underlagt fangstbegrænsninger, landes. Fra den 1. januar 2015 gælder landingsforpligtelsen for fiskeri efter små pelagiske arter (dvs. fiskeri efter makrel, sild, hestemakrel, blåhvilling, havgalt, ansjos, guldlaks, sardin og brisling), fiskeri efter store pelagiske arter (dvs. fiskeri efter almindelig tun, sværdfisk, hvid tun, storøjet tun, blå og hvid marlin) og fiskeri til industriformål (f.eks. fiskeri efter lodde, tobis og sperling). Artikel 16, stk. 2, i forordning (EU) nr. 1380/2013 fastsætter, at når der indføres landingsforpligtelse for en fiskebestand, skal fiskerimulighederne fastsættes under hensyntagen til, at de i stedet for at afspejle landingerne nu skal afspejle fangsterne. () Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1380/2013 af 11. december 2013 om den fælles fiskeripolitik, ændring af Rådets forordning (EF) nr. 1954/2003 og (EF) nr. 1224/2009 og ophævelse af Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 og (EF) nr. 639/2004 samt Rådets afgørelse 2004/585/EF (EUT L 354 af 28.12.2013, s. 22).