31.7.2013 Den Europæiske Unions Tidende L 204/11 FORORDNINGER RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 733/2013 af 22. juli 2013 om ændring af forordning (EF) nr. 994/98 om anvendelse af artikel 92 og 93 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab på visse former for horisontal statsstøtte RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — (EØS-relevant tekst) (4) under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 109, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, under henvisning til udtalelse fra Europa-Parlamentet, og ud fra følgende betragtninger: (EF) 994/98 (1) Rådets forordning nr. bemyndiger Kommissionen til gennem forordninger at erklære, at visse nærmere bestemte former for støtte er forenelige med det indre marked og ikke er omfattet af underret- ningspligten i artikel 108, stk. 3 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF). Statsstøtte er et objektivt begreb, der defineres i artikel 107, stk. 1, i TEUF. Kommissionens bemyndigelse til at vedtage gruppefritagelser i henhold til forordning (EF) nr. 994/98 gælder alene for foranstaltninger, der opfylder alle kriterierne i artikel 107, stk. 1, i TEUF, og derfor udgør statsstøtte. Medtagelse af en vis kategori af støtte i forordning (EF) nr. 994/98 eller i en fritagelses- forordning foregriber ikke, at en foranstaltning betegnes som statsstøtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF. Forordning (EF) nr. 994/98 bemyndiger Kommissionen til at erklære, at støtte til små og mellemstore virksom- heder, støtte til forskning og udvikling, støtte til m skyttelse, støtte til beskæftigelse og uddannelse støtte tildelt i overensstemmelse med det kort, iljøbe- samt som Kommissionen har godkendt for tildeling af regional- støtte i hver medlemsstat, på visse betingelser er forenelig med det indre marked og ikke er omfattet af underret- ningspligten. (1) EFT L 142 af 14.5.1998, s. 1. Forordning (EF) nr. 994/98 bemyndiger Kommissionen til at fritage støtte til forskning og udvikling, men ikke støtte til innovation. Innovation er siden blevet en poli- tisk prioritet for EU som led i Innovations i EU, der er et af flagskibsinitiativerne i Europa  2020-strategien. Desuden er mange støtteforanstaltninger til fordel for innovation forholdsvis små, og de skaber ingen væsent- lige konkurrencefordrejninger. I sektoren for kultur og bevarelse af kulturarven vil en række  foranstaltninger  truffet af  medlemsstaterne muligvis ikke udgøre støtte, fordi de ikke opfylder alle kriterierne i artikel 107, stk. 1, i TEUF, f.eks. fordi støtte- modtageren ikke udfører en økonomisk aktivitet, eller fordi samhandelen mellem medlemsstaterne ikke påvir- kes. I den udstrækning foranstaltningerne inden for kultur og bevarelse af kulturarven faktisk udgør stats- støtte som omhandlet i artikel 107, stk. 1, i TEUF har medlemsstaterne dog på nuværende tidspunkt pligt til at underrette Kommissionen om dem. Forordning (EF) nr. 994/98 bemyndiger Kommissionen til at fritage støtte til små og mellemstore virksomheder, men anvendelsen af en sådan fritagelse vil på kulturområdet være begrænset, da støttemodtagerne ofte er store virksomheder. Små projekter inden for kultur, skabende kunst og bevarelse af kulturarven giver dog normalt ikke anledning til nogen væsentlige fordrejninger, selv om de gennemføres af større virksomheder, og nyere sager har vist, at en sådan støtte har begrænset indvirkning på samhandelen. Fritagelser i sektoren for kultur og bevarelse af kulturarven kan udformes på grundlag af Kommissionens erfaringer, som findes i retningslinjer for f.eks. film- og audiovisuelle produktioner, eller som er udviklet fra sag til sag. Når der udarbejdes sådanne gruppefritagelser, bør Kommissionen tage hensyn til, at de udelukkende bør dække foranstaltninger, der udgør statsstøtte, at de i prin- cippet bør fokusere på foranstaltninger, der bidrager til målene i forbindelse med »Modernisering af EU's stats- støttepolitik«, og at kun støtte, som Kommissionen alle- rede har betydelig erfaring med, gruppefritages. Desuden bør der tages hensyn til medlemsstaternes primære befø- jelse på kulturområdet og den særlige beskyttelse, som den kulturelle mangfoldighed nyder i henhold til artikel 167, stk. 1, i TEUF, og kulturens særlige karakter.