14.8.2013 Den Europæiske Unions Tidende L 218/15 AFGØRELSER EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE Nr. 778/2013/EU af 12. august 2013 om yderligere makrofinansiel bistand til Georgien EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR — under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 212, stk. 2, under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter, efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), på grundlag af Forligsudvalgets fælles udkast af 26. juni 2013, og ud fra følgende betragtninger: (1) — Forbindelserne mellem Georgien og Den Europæiske Union udvikles inden for rammerne af den europæiske naboskabspolitik. I 2006 aftalte Fællesskabet og Georgien en handlingsplan under den europæiske naboskabspoli- tik, hvori der blev fastlagt prioriteter på mellemlang sigt for forbindelserne mellem Unionen og Georgien. I 2010 indledte Unionen og Georgien forhandlingerne om en associeringsaftale, som forventes at træde i stedet for den nuværende partnerskabs- og samarbejdsaftale mellem Unionen og Georgien (?). Rammerne for forbin- delserne mellem Unionen og Georgien er blevet styrket yderligere med det nylig iværksatte østlige partnerskab. (2) På Det Europæiske Råds ekstraordinære møde den 1. september 2008 blev det bekræftet, at Unionen ønsker at styrke forbindelserne med Georgien efter den væbnede konflikt i august 2008 mellem Georgien og Den Russiske Føderation. (3) Den georgiske økonomi er siden tredje kvartal 2008 blevet ramt af den internationale finansielle krise med deraf følgende faldende produktion, faldende skatteind- tægter og stigende eksterne finansieringsbehov. (4) — På den internationale donorkonference, der blev afholdt den 22. oktober 2008, gav det internationale samfund tilsagn om støtte til Georgiens økonomiske genopretning i overensstemmelse med den fælles behovsvurdering, der er gennemført af De Forenede Nationer og Verdensban- ken. () Europa-Parlamentets holdning af 10.5.2011 (EUT C 377 E af 7.12.2012, s. 211) og kRådets førstebehandlingsholdning af 10.5.2012 (EUT C 291 E af 27.9.2012, s. 1). Europa-Parlamentets holdning af 11.12.2012 (endnu ikke offentliggjort i EUT). Europa- Parlamentets lovgivningsmæssige beslutning af 4.7.2013 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 9.7.2013. Partnerskabs- og samarbejdsaftale mellem De Europæiske Fælles- skaber og deres medlemsstater på den ene side og Georgien på den anden side (EFT L 205 af 4.8.1999, s. 3). P . ) (10) (11) (12) Unionen bebudede, at den ville yde op til 500 mio. EUR som finansiel bistand til Georgien. Georgiens økonomiske tilpasning og genopretning støttes med finansiel bistand fra Den Internationale Valutafond (IMF). I september 2008 indgik de georgiske myndig- heder og IMF en standbyaftale til et beløb af 750 mio. USD for at støtte den georgiske økonomi i at foretage de nødvendige tilpasninger i lyset af den finansielle krise. Efter en yderligere forværring af Georgiens økonomiske situation og en nødvendig revision af IMF-programmets underliggende økonomiske antagelser samt en stigning i Georgiens behov for ekstern finansiering blev der indgået en aftale mellem Georgien og IMF om en forøgelse af standbyaftalen med 424 mio. USD, som IMF's bestyrelse godkendte i august 2009. Unionen tildelte for 2010-2012 Georgien i gennemsnit 24 mio. EUR om året i budgetstøtte (gavebistand) under det europæiske naboskabs- og partnerskabsinstrument (ENPD). På baggrund af Georgiens stadig ringere økonomiske situation og fremtidsudsigt har Georgien anmodet om makrofinansiel bistand fra Unionen. I betragtning af at der stadig er et tilbageværende finansieringsunderskud på Georgiens betalingsbalance, anses det for hensigtsmæssigt at yde makrofinansiel bistand som svar på Georgiens anmodning under de nuværende ekstraordinære omstændigheder om at støtte den økonomiske stabilisering i forbindelse med det igangværende IMF-program. Unionens makrofinansielle bistand til Georgien (»Unio- nens makrofinansielle bistand«) bør ikke alene supplere programmer og ressourcer fra IMF og Verdensbanken, men bør sikre, at Unionens engagement skaber merværdi. Kommissionen bør sikre, at Unionens makrofinansielle bistand juridisk og indholdsmæssigt er i overensstem- melse med de foranstaltninger, der træffes som led i de forskellige eksterne foranstaltninger, og andre af Unio- nens relevante politikker.