11/sv. 33 Úřední věstník Evropské unie 165 32000R0360 L 46/1 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 18.2.2000 RADA NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 360/2000 ze dne 14. února 2000 o uložení konečného antidumpingového cla z dovozu přepálené (slinuté) magnézie pocházející z Čínské lidové republiky EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Rady č. 384/96 ze dne 22. prosince 1995 o ochraně před dumpingovými dovozy ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (!), a zejména na článek 9 a čl. 11 odst. 2 tohoto nařízení, s ohledem na stanovisko předložené Komisí po konzultaci porad- ního výboru, vzhledem k těmto důvodům: A. POSTUP 1. Platná opatření V prosinci roku 1993 byla nařízením Rady č. 3386/93 (?) zavedena konečná antidumpingová opatření ve formě pro- měnného cla připojeného k minimální dovozní ceně 120 ECU za tunu pro dovozy přepálené (slinuté) magné- zie pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“). První šetření se týkalo období od 1. července 1990 do 30. června 1991. 2. Žádost o přezkum Po zveřejnění zprávy o blížícím se pozbytí platnosti (?) antidumpingových opatření byla Komisi předložena žádost o přezkum antidumpingových opatření uplatnitel- ných na dovoz přepálené magnézie z Čínské lidové repub- liky v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení Rady č. 384/96 (dále jen „základní nařízení“). () Úř. věst. L 56, 6.3.1996, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné naří- zením (ES) č. 905/98 (Úř. věst. L 128, 30.4.1998, s. 18). (2) Úř. věst. L 306, 11.12.1993, s. 16. () Úř. věst. C 177, 10.6.1998, s. 5. Žádost byla předložena společností Eurométaux jménem výrobců Společenství (dále jen „žádající výrobci“), jejichž celkový objem výroby přepálené magnézie představuje 62 % výroby Společenství. V žádosti bylo zdůrazněno, že po skončení platnosti opa- tření, se objeví pravděpodobně opět dumping a bude poškozena výroba Společenství. Po konzultaci s poradním výborem byl vyvozen závěr, že existují dostatečné důvody pro zahájení nového přezkumu, a Komise zahájila šetření (*) v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení. 3. Šetření Komise oficiálně informovala žádající výrobce Společen- ství, vývozce a výrobce — vývozce z ČIR (dále jen „čínští vývozci“); dovozce a jejich zastupující organizace, o kterých je obecně známo, že se jich daná záležitost týká, jakož i zástupce vlády vyvážející země o zahájení nového přezkumu. Komise zaslala dotazník všem těmto stranám, a těm, kteří se představili ve lhůtě uvedené ve zprávě o zahájení. Navíc byla jako obdobná země uznáno Turecko a tři známí turečtí výrobci byli informováni o zahájení pře- zkumu a obdrželi dotazník. Komise poskytla rovněž přímo dotčeným stranám možnost sdělit písemně jejich stanovi- sko a žádat o vyslechnutí. Všichni žádající výrobci Společenství vyplnili dotazník. Z čínských výrobců nebo výrobců — vývozců a dovozců neodpověděl nikdo. Nicméně jeden dovozce sdělil své sta- novisko písemně a další sdělil určité informace. Dva uži- vatelé odpověděli na dotazník a další poskytl určité infor- mace. Komise vyhledala a ověřila všechny informace považované za nezbytné k účelům stanovení rizika pokračování a nového objevení dumpingu a škody a stanovení zájmu Společenství. Ověřovací návštěvy probčěhly v následujících společnostech: (9 Úř. věst. C 385, 11.12.1998, s. 7.