13/sv. 6 Úřední věstník Evropské unie 217 31982L10242 22.4.1982 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 109/1 SMĚRNICE RADY ze dne 31. března 1982 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se metod zkoušení biologické rozložitelnosti neiontových povrchově aktivních látek a o změně směrnice 73/404/EHS (82/242/EHS) RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise ('), s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (?), s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního vý- boru (*), vzhledem k tomu, že metody zkoušení platné v členských státech, i když sledují stejný cíl, se v určitých ohledech liší a jsou tak škodlivé pro řádné fungování společného trhu; vzhledem k tomu, že směrnice Rady 73/404JEHS ze dne 22. listopadu 1973 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se detergentů (*) stanoví v článku 4 přijetí směrnic, které specifikují metody zkoušení a vhodné tolerance umožňující soulad s požadavky této směrnice; že směrnice Rady 73/405/EHS ze dne 22 listopadu 1973 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se metod zkoušení Úř. věst. C 104, 28.4.1980, s. 112. Úř. věst. C 197, 4.8.1980, s. 66. Úř. věst. C 310, 30.11.1981, s. 7. Úř. věst. L 347, 17.12.1973, s. 51. n ž lž m ( ( (3 ( biologické rozložitelnosti aniontových povrchově aktivních lá- tek () specifikovala tyto metody a tolerance pro aniontové povrchově aktivní látky; vzhledem k tomu, že aby členské státy mohly stanovit úroveň biologické rozložitelnosti neiontových povrchově aktivních lá- tek, je žádoucí používat metody zkoušení, které se k tomuto účelu již v některých členských státech používají; že v případě sporu se musí biologická rozložitelnost zkoušet společnou referenční metodou; vzhledem k tomu, že pro sbližování zákonů členských států týkajících se detergentů je nutno stanovit vhodné tolerance pro měření biologické rozložitelnosti, jak je uvedeno v článku 4 směrnice Rady 73/404/EHS, k ochraně před nespolehlivostí zkušebních metod, která by mohla vést k zamítavým rozhod- nutím se závažnými hospodářskými důsledky; že zamítavé rozhodnutí musí být přijato pouze tehdy, když výsledky zí- skané analytickou metodou uvedenou v článku 2 vykazují úroveň biologické rozložitelnosti nižší než 80 %; () Úř. věst. L 347, 17.12.1973, s. 53.