13/sv. 29 Úřední věstník Evropské unie 367 32002L0022 L 108/51 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 24.4.2002 SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (*), s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (?), s ohledem na stanovisko Výboru regionů (*), v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (*), vzhledem k těmto důvodům: (1) Liberalizace | odvětví telekomunikací a rostoucí hospodářská soutěž a rozšiřování možností výběru komu- nikačních služeb probíhají ruku v ruce se souběžnými opatřeními k vytvoření harmonizovaného předpisového rámce, který zajišťuje poskytování univerzální služby. Kon- cepce univerzální služby by se měla postupně vyvíjet tak, aby se v ní promítal technologický pokrok, vývoj trhu a změny v uživatelské poptávce. Předpisový rámec vytvořený v roce 1998 pro účely plné liberalizace teleko- munikačního trhu ve Společenství vymezil minimální roz- sah povinností univerzální služby a zavedl pravidla pro výpočet jejíchnákladů a financování. Podle článku 153 Smlouvy má Společenství přispívat k ochraně spotřebitelů. Společenství a jeho členské státy přijaly závazky vyplýva- jící z předpisového rámce pro telekomunikační sítě a služby v souvislosti s dohodou o základních telekomu- nikacích Světové obchodní organizace (WTO). Každý člen- ský stát WTO má právo vymezit druh povinnosti univer- zální služby, kterou chce zachovat. Takové povinnosti Úř. věst. C 365 E, 19.12.2000, s. 238 a Úř. věst. C 332 E, 27.11.2001, s. 292. Úř. věst. C 139, 11.5.2001, s. 15. Úř. věst. C 144, 16.5.2001, s. 60. Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 13. června 2001 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku), společný postoj Rady ze dne 17. září 2001 (Úř. věst. C 337, 30.11.2001, s. 55) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 12. prosince 2001 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). Rozhodnutí Rady ze dne 14. února 2002. (4) nebudou samy o sobě považovány za protisoutěžní za předpokladu, že budou spravovány průhledným, nediskri- minačním a z hlediska hospodářské soutěže neutrálním způsobem a že nebudou zatěžovat více, než je nezbytné pro druh univerzální služby vymezené členským státem. Zajišťování univerzální služby (tj. poskytování vyme- zeného minimálního souboru služeb všem koncovým uži- vatelům za dostupnou cenu) může zahrnovat poskytování některých služeb pro některé koncové uživatele za ceny, které se liší od cen, které vyplývají z běžných podmínek na trhu. Náhrady podnikům určeným k poskytování takových služeb za takových okolností však nemusí vést k narušení hospodářské soutěže za předpokladu, že budou určeným podnikům uhrazovány vzniklé zvláštní čisté náklady, a za předpokladu, že zátěž čistých nákladů bude uhrazena kon- kurenčně neutrálním způsobem. Na konkurenčním trhu by se měly některé povinnosti vzta- hovat na všechny podniky poskytující veřejně přístupné telefonní služby v pevných místech a jiné by se měly vzta- hovat pouze na ty podniky, které mají významnou tržní sílu nebo které byly určeny jako poskytovatelé univerzální služby. Koncový bod sítě představuje pro účely regulace hranici mezi předpisovým rámcem pro sítě a služby elektronic- kých komunikací a mezi předpisy pro telekomunikační koncová zařízení. Za vymezení polohy koncového bodu sítě je odpovědný vnitrostátní regulační orgán, popřípadě na základě návrhu daných podniků. Členské státy by měly i nadále zajišťovat, aby služby uve- dené v kapitole II byly poskytovány v kvalitě stanovené pro všechny koncové uživatele na jejich území bez ohledu na jejich zeměpisné umístění a s přihlédnutím ke zvláštním vnitrostátním podmínkám za dostupnou cenu. Členské státy mohou v souvislosti s povinnostmi univerzální služby a s přihlédnutím ke zvláštním vnitrostátním podmínkám přijímat zvláštní opatření pro spotřebitele ve venkovských nebo zeměpisně izolovaných oblastech, aby jim zajistily přístup ke službám, které jsou uvedeny v kapitole II, a ceno- vou dostupnost těchto služeb, jakož i zajistily přístup za stejných podmínek, zejména pro starší osoby, zdravotně