19/sv. 4 Úřední věstník Evropské unie 107 32001L0040 L 149/34 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 2.6.2001 SMĚRNICE RADY 2001/40/ES ze dne 28. května 2001 o vzájemném uznávání rozhodnutí o vyhoštění státních příslušníků třetích zemí RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 63 odst. 3 této smlouvy, s ohledem na podnět Francouzské republiky (*), s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (?), vzhledem k těmto důvodům: (1) ) Smlouva stanoví, že Rada přijme opatření týkající se přistěhovalecké politiky v oblasti podmínek pro vstup a pobyt, ale také týkající se nedovoleného přistěhovalectví a nedovoleného pobytu. (2) : Evropská rada dne 15. a 16. října 1999 v Tampere znovu potvrdila svou vůli vytvořit prostor svobody, bezpečnosti a práva. Za tímto účelem je nutné, aby společná evropská azylová a migrační politika měla za cíl jednak rovné zachá- zení se státními příslušníky třetích zemí a jednak lepší řízení migračních proudů. (3) : Potřeba zajistit větší účinnost při výkonu rozhodnutí o vyhoštění a lepší spolupráci členských států činí nezbyt- ným vzájemné uznávání rozhodnutí o vyhoštění. (4) : Rozhodnutí o vyhoštění státních příslušníků třetích zemí musí být přijímána v souladu se základními právy zaru- čenými v Evropské úmluvě o ochraně lidských práv a zák- ladních svobod ze dne 4. listopadu 1950, a zejména s články 3 a 8 uvedené úmluvy, a v souladu se Ženevskou úmluvou o právním postavení uprchlíků ze dne 28. čer- vence 1951 a vycházet z ústavních zásad společných člen- ským státům. (5) V souladu se zásadou subsidiarity nemůže být cíle navrho- vané akce, jmenovitě spolupráce mezi členskými státy v oblasti vyhošťování státních příslušníků třetích zemí, dosaženo v dostatečné míře na úrovni členských států, a proto jej, z důvodů jejích účinků, může být lépe dosa- ženo na úrovní Společenství. Tato směrnice nepřesahuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle. (6) V souladu s článkem 3 Protokolu o postavení Spojeného království a Irska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii (!) Úř. věst. C 243, 24.8.2000, s. 1. p () Stanovisko ze dne 13. března 2001 (dosud nezveřejněné v Uředním věstníku). a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, oznámilo Spojené království dopisem | ze  dne 18. října 2000 přání účastnit se přijímání a používání této směrnice. (7) V souladu s článkem 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o založení Evropského společenství, se Dánsko neúčastní přijímání této směrnice, a pro něj proto není závazná ani použitelná. Vzhledem k tomu, že tato směrnice má za cíl další rozvoj schengenského acguis podle hlavy IV Smlouvy o založení Evropského společenství, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 5 výše uvedeného protokolu ve lhůtě šesti měsíců od přijetí této směrnice Radou, zda ji provede ve svém vnitrostátním právu. (8)  Pokud jde o Islandskou republiku a Norské království, představuje tato směrnice rozvoj schengenského acguis ve smyslu dohody uzavřené dne 18. května 1999 mezi Radou Evropské unie a těmito dvěma státy. Po dokončení postupů stanovených v dohodě se práva a povinnosti vyplývající z této směrnice budou vztahovat také na tyto dva státy a na vztahy mezi těmito dvěma státy a členskými státy Evropského společenství, kterým je tato směrnice určena, PŘIJALA TUTO SMĚRNICI: Článek 1 1. Aniž jsou dotčeny povinnosti vyplývající jednak z článku 23 a jednak článku 96 úmluvy k provedení Schengenské dohody ze dne 14. června 1985, podepsané dne 19. června 1990 v Schen- genu (dále jen „Schengenská úmluva“), je účelem této směrnice umožnit uznání rozhodnutí o vyhoštění vydaného příslušným orgánem jednoho členského státu (dále jen „vydávající členský stát“) vůči státnímu příslušníkovi třetí země, který se nachází na území jiného členského státu (dále jen „provádějící členský stát“). 2. Každé rozhodnutí přijaté podle odstavce 1 se provádí v sou- ladu s použitelnými právními předpisy provádějícího členského státu. 3. Tato směrnice se nevztahuje na rodinné příslušníky občanů Unie, kteří uplatnili své právo volného pohybu.