66 Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 13 31992R2342 L 227/12 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 11.8.1992 NAŘÍZENÍ KOMISE (EHS) č. 2342/92 ze dne 7. srpna 1992 o dovozech čistokrevného plemenného skotu ze třetích zemí a o poskytování vývozních náhrad pro tato zvířata, a kterým se zrušuje nařízení (EHS) č. 1544|[79 KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 805[68 ze dne 27. června 1968 o společné organizaci trhu s hovězím a telecím masem ('), naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 2066/92 (?), a zejména na čl. 10 odst. 5 a čl. 18 odst. 6 uvedeného nařízení, vzhledem k tomu, že při dovozu čistokrevného plemenného skotu kódu KN 0102 10 00 do Společenství se nevybírá žádná dovozní dávka; že při vývozu zvířat samičího pohlaví do 60 měsíců věku se poskytuje vyšší vývozní náhrada než v případě živého čistokrevného plemenného skotu kódů KN 0102 90 31 a 0102 90 33; vzhledem k tomu, že za účelem správného použití právní pravidel Společenství v této oblasti je vhodné přesněji defi- novat termín „čistokrevné plemenné zvíře“; že se pro tento účel musí použít definice uvedená v článku 1 směrnice Rady 77|[504JEHS' ze dne 25. července 1977 o čistokrevném plemenném | skotu (*)) naposledy | pozměněné | směrnicí 91/174/EHS (*); vzhledem k tomu, že za účelem zajistit, aby dovezená zvířata byla skutečně určena k chovu, je nezbytné, aby příslušná zvířata byla dovážena s potvrzením o původu zvířete, osvěd- čením o plemenné příslušnosti a s veterinárním osvědčením, která se u plemenných zvířat obvykle požadují, a aby se dovozce zavázal příslušná zvířata po nějakou dobu chovat; vzhledem k tomu, že není nutné složit jistotu, která by zaru- čila, že zvíře bude po nějakou dobu chováno, je v případě nedodržení této lhůty nezbytné použít nařízení rady (EHS) č. 1697/79 o vybírání dovozního nebo vývozního cla po propuštění zboží, které nebylo požadováno od osoby zodpo- vědné za zaplacení cla ze zboží navrženého v celním prohlášení do celního režimu s povinností platit toto clo (*); vzhledem k tomu, že Společenství uzavřelo bilaterální dohodu o volném obchodu se zeměmi ESVO; že na základě těchto dohod je vhodné osvobodit tyto země od některých povinností, věst. L 148, 28.6.1968, s. 24. věst. L 215, 30.7.1992, s. 49. věst. L 206, 12.8.1977, s. 8. věst. L 85, 5.4.1991, s. 37. věst. L 197, 3.8.1979, s. 1. y] EEE ccc é é m é é avšak ne od povinnosti předložit u plemenných zvířat potvrzení o původu zvířete, osvědčení o plemenné příslušnosti a veterinární osvědčení při jejich propuštění do volného obchodu; vzhledem k tomu, že při vývozu je nutné upřesnit, pokud jde o čistokrevná plemenná zvířata samičího pohlaví, aby se zajis- tilo, že jsou tato zvířata skutečně určena na chov, veterinární o- svědčení, které má doprovázet tato zvířata; a výsledky plemenné studie, které jsou uvedeny v potvrzení o původu nebo jsou k němu přiloženy; vzhledem k tomu, že při dovozu do Společenství je nezbytné ověřit, zda čistokrevná plemenná zvířata nebyla dříve vyvezena ze Společenství a nebyla pro ně poskytnuta vývozní náhrada; že pokud jde o zvířata, pro která byla vývozní náhrada poskyt- nuta, je vhodné nahradit příslušné částky ještě před jejich zpětným dovozem do Společenství; vzhledem k tomu, že nařízení Komise (EHS) č. 1544/79 (), naposledy pozměněné nařízením (EHS) č. 3988/87 ('), stanoví pouze podmínky pro poskytování vývozních náhrad pro čisto- krevná plemenná zvířata; že za účelem větší jasnosti je vhodné zahrnout ustanovení uvedeného nařízení do ustanovení tohoto nařízení a že je proto nutné zrušit nařízení (EHS) č. 1544/79; vzhledem k tomu, že opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro hovězí a telecí maso, PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ: Článek 1 Pro účely vybírání dovozních dávek a poskytování vývozních kódu KN 01021000, pokud odpovídají definici uvedené v článku 1 směrnice 77/504/EHS. Čistokrevnými plemennými zvířaty samičího pohlaví se rozumí pouze zvířata do šesti let věku. () Úř. věst. L 187, 25.7.1979, s. 8. Úř. věst. L 376, 31.12.1987, s. 31.