226 Úřední věstník Evropské unie 17/sv. 1 32000L0035 8.8.2000 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 200/35 SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2000/35/ES ze dne 29. června 2000 o postupu proti opožděným platbám v obchodních transakcích EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (!), s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (?), v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (*) s ohledem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 4. května 2000, vzhledem k těmto důvodům: (1) Úř. Úř. V usnesení o jednotném programu ve prospěch malých a středních podniků a živnostenského sektoru (*) vybídl Evropský parlament Komisi, aby předložila návrhy zabý- vající se problematikou opožděných plateb. Dne 12. května 1995 přijala Komise doporučení o plateb- ních lhůtách v obchodních transakcích (*). V usnesení o doporučení Komise o platebních Ilhůtách v obchodních transakcích () vyzval Evropský parlament Komisi, aby zvážila přeměnu svého doporučení na návrh směrnice Rady a předložila jej co nejdříve. Dne 29. května 1997 přijal Hospodářský a sociální výbor stanovisko k Zelené knize Komise o veřejných zakázkách v Evropské unii: Zkoumání cesty vpřed (7). Dne 4. června 1997 zveřejnila Komise akční plán pro jed- notný trh, který zdůrazňuje, že opožděné platby stále více představují závažnou překážku pro úspěšné fungování jed- notného trhu. Dne 17. července 1997 zveřejnila Komise zprávu o opož- děných platbách v obchodních transakcích (8), která shrnuje výsledky hodnocení účinků doporučení Komise ze dne 12. května 1995. věst. C 168, 3.6.1998, s. 13 a Úř. věst. C 374, 3.12.1998, s. 4. věst. C 407, 28.12.1998, s. 50. Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 17. září 1998 (Úř. věst. C 313, 12.10.1998, s. 142), společný postoj Rady ze dne 29. čer- vence 1999 (Úř. věst. C 284, 6.10.1999, s. 1) a rozhodnutí Evrop- ského parlamentu ze dne 16. prosince 1999 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 15 Úř. Úř. Úř. Úř. Úř. . června 2000 a rozhodnutí Rady ze dne 18. května 2000. věst. C 323, 21.11.1994, s. 19. věst. L 127, 10.6.1995, s. 19. věst. C 211, 22.7.1996, s. 43. věst. C 287, 22.9.1997, s. 92. věst. C 216, 17.7.1997, s. 10. () (10) (11) (12) (13) (14) Podniky, zejména malé a střední, jsou zatíženy značnými administrativními a finančními břemeny, které jsou důsled- kem nepřiměřeně dlouhých platebních lhůt a opožděných plateb. Tyto problémy jsou navíc hlavní příčinou platební neschopnosti, která je hrozbou životaschopnosti podniků a následně vede ke ztrátě mnoha pracovních míst. Smluvní platební lhůty se v některých členských státech výrazně liší od průměru Společenství. Rozdíly mezi pravidly platebních operací a jejich praktic- kým prováděním v členských státech představují překážku řádného fungování vnitřního trhu. Tyto skutečnosti vedou k podstatnému omezení obchod- ních transakcí mezi členskými státy. To je v rozporu s člán- kem 14 Smlouvy, protože podnikům má být umožněno obchodovat v rámci celého vnitřního trhu za podmínek, které zajišťují, že přeshraniční operace nemají za následek vyšší rizika než v případě tuzemského prodeje. Jsou-li tuzemské a přeshraniční operace prováděny podle značně odlišných pravidel, může dojít k narušení hospodářské soutěže. Nejnovější statistické údaje naznačují, že od přijetí dopo- ručení ze dne 12. května 1995 přinejlepším nedošlo v oblasti opožděných plateb v mnoha členských státech ke zlepšení. Cíle boje proti opožděným platbám v rámci vnitřního trhu nemůže být dosaženo uspokojivě jednotlivými členskými státy, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Spo- lečenství. Tato směrnice nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle. Tato směrnice je tedy zcela v souladu s požadavky zásady subsidiarity a propor- cionality, jak jsou stanoveny v článku 5 Smlouvy. Tato směrnice by se měla omezovat na platby, které jsou úhradou za obchodní transakce, a neupravovat transakce se spotřebiteli, úroky ve spojení s jinými platbami, např. platby podle právních předpisů upravujících šeky a směnky, platby představující náhradu škody, včetně pla- teb od pojišťovacích společností. Skutečnost, že do oblasti působnosti této směrnice spadají svobodná povolání, neznamená, že je členské státy musí pro účely, které nespadají do oblasti působnosti této směr- nice, považovat za podniky nebo podnikatele.