450 Úřední věstník Evropské unie 03/sv. 32 32001R1248 L 173/12 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 27.6.2001 NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1248/2001 ze dne 22. června 2001, kterým se mění přílohy III, X a XI nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001, pokud jde o epizootologický dozor a testování na přenosné spongiformní encefalopatie KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 999/2001 ze dne 22. května 2001 o stanovení pravidel pro prevenci, tlumení a eradikaci některých přenosných spon- giformních encefalopatií (), a zejména na čl 20 odst. 2 a čl. 23 uvedeného nařízení, vzhledem k těmto důvodům: (1) Prováděcí pravidla pro dohled nad přenosnými spongi- formními encefalopatiemi (TSE) u skotu, ovcí a koz jsou stanovena v příloze III nařízení (ES) č. 999/2001. Tato pravidla zahrnují systematické testování skotu staršího 30 měsíců, který vstupuje do potravinového řetězce, a namátkové testování skotu staršího 30 měsíců, který nevstupuje do potravinového řetězce. Mimoto se testuje veškerý skot, který podléhá nucené porážce nebo je u něj zjištěna choroba při porážení za účelem zneškodnění na základě systému „starší třiceti měsíců“ (OTMS). Ovce a kozy s klinickými příznaky, které souvisejí s přenosnými spongiformními encefalo- patiemi, podléhají aktivnímu dozoru. S ohledem na zjištění bovinní spongiformní encefalo- patie (BSE) u dvou kusů skotu ve stáří 28 měsíců při běžném testování nuceně poražených zvířat a za účelem zajištění včasného varovného systému při objevení se jakýchkoli nepříznivých znaků ve výskytu BSE u mlad- ších zvířat se věková hranice snižuje na 24 měsíců u zvířat, která patří k určitým rizikovým populacím. Při dohledu prováděném v prvním trimestru roku 2001 byly zjištěny pozitivní případy BSE ve všech členských státech kromě Řecka, Lucemburska, Rakouska, Finska a Švédska. Počet kusů skotu, který patří k určitým rizi- kovým skupinám testovaným ve výše uvedených člen- ských státech, byl: 248 v Řecku, 763 v Lucembursku, 3295 v Rakousku, 4527 ve Finsku a 8254 ve Švédsku. Vědecký řídící výbor (SSC) se ve svém stanovisku ze dne 6. července 2000 o zeměpisném riziku BSE (GBR) vyjádřil, že úroveň GBR v Lucembursku je III (BSE potvrzena na nízké úrovni) a úroveň GBR v Rakousku, Finsku a Švédsku je II (BSE nepravděpodobná, ale nevy- lučuje se). Řecko nepředložilo materiály ke zhodnocení s odkazem na právní a technické nejasnosti. () Úř. věst. L 147, 31.5.2001, s. 1. (5) (10) (11) Ve světle dohledu provedeného v Rakousku, Finsku a Švédsku, a podle vyhodnocení SSC je výskyt BSE v těchto členských státech nepravděpodobný, ale nevy- lučuje se. Jestliže se v nich BSE vyskytuje, nejpravděpo- dobněji se zjistí vyšetřením těch kusů skotu, které uhynuly na farmách, byly nuceně poraženy nebo u nich byla zjištěna choroba při normální porážce. Těmto člen- ským státům by se proto mělo povolit omezení testování u zdravého poraženého skotu. Vzhledem k dodatečných informacím o výskytu BSE ve Spojeném království by se testování podle OTMS mělo rozšířit tak, aby zahrnovalo všechna zvířata narozená v jednom roce po zákazu požívání. Ostatní skot pora- žený na základě OTMS by se měl testovat namátkově. Členským státům by se mělo povolit dobrovolné testo- vání jiného skotu, zejména pokud se tato zvířata pova- žují za větší riziko za předpokladu, že se tak učiní bez přerušení obchodu. Je nezbytné vyjasnit opatření, která následují po testo- vání skotu, a zavést opatření k tomu, aby se zabránilo vstupu jatečně upravených těl, která jsou potenciálně kontaminovaná pozitivními jatečně upravenými těly, do potravinového řetězce. Rychlé testování po poražení by se mělo provádět namátkově, aby se zlepšilo odhalení klusavky u ovcí a koz. K získání úplnějšího obrazu situace je nezbytné provádět náhodný odběr vzorků ve dvou různých cílo- vých populacích: u zvířat uhynulých na farmách a u poražených zvířat. V členských státech s malými národními stády ovcí a koz je těžké provádět statisticky významný odběr vzorků v obou cílových skupinách. Těmto členským státům by se proto mělo povolit používání menší velikosti vzorku, který je však zaměřen na zvířata, u nichž je pravděpodobnost výskytu pozitivních případů větší. Vzhledem k roli genetické rezistence v rozvoji klinické klusavky a možnosti používat chovatelské programy v rámci prevence, tlumení a eradikace klusavky by se měl určit genotyp všech případů klusavky a případy zjiš- těné v rezistentních genotypech by se měly předložit k typizaci druhu viru.