13/sv. 32 Úřední věstník Evropské unie 701 32003L0098 L 345/90 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÉ UNIE 31.12.2003 SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2003/98/ES ze dne 17. listopadu 2003 o opakovaném použití informací veřejného sektoru EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, (5): = Jedním ze základních cílů vytváření vnitřního trhu je vytvo- s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (*), s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (?), s ohledem na stanovisko Výboru regionů (*), v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (*), vzhledem k těmto důvodům: (1) ) Smlouva stanoví vytvoření vnitřního trhu a systému zajišťujícího, aby na vnitřním trhu nebyla narušována hospodářská soutěž. Harmonizace pravidel a postupů člen- ských států při využívání informací veřejného sektoru při- spívá k dosažení těchto cílů. (2) : Vývoj směrem k informační a znalostní společnosti ovliv- ňuje život všech občanů Společenství mimo jiné tím, že jim umožňuje nové způsoby přístupu k poznatkům a jejich získávání. (7) (3) : Digitální obsah hraje v tomto vývoji významnou roli. Tvorba těchto obsahů v posledních letech ovlivnila a nad- ále ovlivňuje rychlé vytváření pracovních míst. Většina těchto pracovních míst je vytvářena v malých rozvíjejících se společnostech. (4) : Veřejný sektor shromažďuje, vytváří, reprodukuje a šíří široké spektrum informací z mnoha oblastí, např. sociální, hospodářské, zeměpisné, meteorologické, turistické infor- mace, informace o podnikání, patentech a vzdělávání. (8) (!) Úř. věst. C 227 E, 24.9.2002, s. 382. () Úř. věst. C 85, 8.4.2003, s. 25. () Úř. věst. C 73, 26.3.2003, s. 38. () Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 12. února 2003 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku), společný postoj Rady ze dne 26. května 2003 (Úř. věst. C 159 E, 8.7.2003, s. 1) a postoj Evrop- ského parlamentu ze dne 25. září 2003 (dosud nezveřejněný v Úřed- ním věstníku). Rozhodnutí Rady ze dne 27. října 2003. ření podmínek, které přispívají k rozvoji služeb v celém Společenství. Informace veřejného sektoru jsou důležitým výchozím materiálem výrobků a služeb digitálního obsahu a s rozvojem bezdrátových služeb obsahu se stanou ještě důležitějším zdrojem obsahu. V této souvislosti bude rov- něž důležité široké zeměpisné pokrytí překračující hranice států. Rozšířené možnosti opakovaného použití informací veřejného sektoru by měly mimo jiné umožnit evropským společnostem využívat jejich potenciálu a přispívat k hospodářskému růstu a vytváření pracovních míst. V pravidlech a postupech členských států týkajících se využívání zdrojů informací veřejného sektoru existují značné rozdíly, které vytvářejí překážky pro plné využití hospodářského potenciálu tohoto základního zdroje doku- mentů. Tradiční postupy subjektů veřejného sektoru při využívání informací veřejného sektoru se vyvinuly velmi rozdílně. Tato skutečnost by měla být náležitě zohledněna. Je tedy třeba provést minimální harmonizaci vnitrostátních pravidel a postupů pro opakované použití dokumentů veřejného sektoru v těch případech, kdy rozdíly ve vnitros- tátních předpisech a postupech nebo nejasnosti brání hlad- kému fungování vnitřního trhu a řádnému rozvoji infor- mační společnosti ve Společenství. Bez minimální harmonizace na úrovni Společenství by navíc zákonodárná opatření na vnitrostátní úrovni, která již byla v mnohých členských státech zahájena v reakci na technologické výzvy, mohla vést k ještě významnějším rozdílům. Dopad těchto zákonodárných rozdílů a nejistot bude ještě významnější s dalším rozvojem informační spo- lečnosti, která již značně rozšířila využívání informací pře- kračující hranice států. Je třeba vytvořit obecný rámec podmínek opakovaného použití dokumentů veřejného sektoru, aby byly zajištěny spravedlivé, přiměřené a nediskriminační podmínky opa- kovaného použití takových informací. Subjekty veřejného sektoru shromaždují, vytvářejí, reprodukují a šíří doku- menty při plnění svých veřejných úkolů. Využívání těchto dokumentů k jiným účelům znamená opakované použití. Opatření členských států mohou překračovat rámec minimálních standardů stanovených touto směrnicí, aby umožnila širší opakované použití.