21.9.2007 Uřední věstník Evropské unie L 247/17 SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2007/45/ES ze dne 5. září 2007, kterou se stanoví pravidla pro jmenovitá množství výrobků v hotovém balení, zrušují směrnice Rady 75/[106/EHS a 80/232/EHS a mění směrnice Rady 76/211/EHS EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise, s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ('), v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (?), vzhledem k těmto důvodům: (1) Směrnice Rady 75/106/EHS ze dne 19. prosince 1974 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se zhotovení některých kapalných výrobků v hotovém balení podle objemu (*?) a směrnice Rady 80/232/EHS ze dne 15. ledna 1980 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se řad jmenovitých množství a jmenovitých objemů přípustných pro některé výrobky v hotovém balení (*) stanovily jmenovitá množství pro řadu kapalných a nekapalných výrobků v hotovém balení, jejichž účelem bylo zajistit volný pohyb výrobků, které splňují požadavky uvedených směrnic. Pro většinu výrobků byla vedle jmenovitých množství Společenství umožněna souběžná platnost vnitrostátních jmenovitých množství. Pro některé výrobky jsou však jmenovitá množství Společenství stanovena s vyloučením jakýchkoli vnitrostátních jmenovi- tých množství. Změny ve spotřebitelských preferencích a inovace v hoto- vých baleních a maloobchodě na úrovni Společenství a na vnitrostátní úrovni vedly k potřebě posouzení toho, zda jsou stávající právní předpisy stále vhodné. Soudní dvůr rozhodl v rozsudku ze dne 12. října 2000 ve věci C-3/99, Cidrerie Ruwet (?), že členské státy nesmějí zakazovat uvádění na trh hotových balení, jejichž jmenovitý objem není obsažen v řadě stanovené Společenstvím a která jsou vyráběna a uváděna na trh v jiném členském státě v souladu s právními předpisy, pokud takový zákaz nemá za cíl splnění prvořadého požadavku týkajícího se ochrany Úř. věst. C 255, 14.10.2005, s. 36. Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 2. února 2006 (Úř. věst. C 288 E, 25.11.2006, s. 52), společný postoj Rady ze dne 4. prosince 2006 (Úř. věst. C 311 E, 19.12.2006, s. 21) a postoj Evropského parlamentu ze dne 10. května 2007 (dosud nezveřejněný v Úředním věstníku). Rozhodnutí Rady ze dne 16. července 2007. Úř. věst. L 42, 15.2.1975, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná aktem o přistoupení z roku 2003. Úř. věst. L 51, 25.2.1980, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 87/356/EHS (Úř. věst. L 192, 11.7.1987, s. 48). Sb. rozh. 2000, s. I-8749. spotřebitele, nevztahuje se bez rozdílu na vnitrostátní i dovážené výrobky a není nezbytný pro splnění dotčeného požadavku a úměrný sledovanému cíli a pokud tohoto cíle není možné dosáhnout pomocí opatření, která méně omezují obchod uvnitř Společenství. Ochranu spotřebitele usnadňují směrnice, které byly přijaty po směrnicích 75/106|/EHS a 80/232/EHS, zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/6/ES ze dne 16. února 1998 o ochraně spotřebitelů při označování cen výrobků nabízených spotřebiteli (9). Členské státy, jež tak dosud neučinily, by měly zvážit provedení směrnice 98/|6/ ES rovněž pro některé drobné maloobchodní podniky. Posouzení dopadu, včetně široké konzultace se všemi zúčastněnými subjekty, ukázalo, že svoboda volby jmeno- vitých množství zvyšuje v mnoha odvětvích svobodu výrobců v poskytování výrobků podle obliby u spotřebitelů a posiluje hospodářskou soutěž, pokud jde o kvalitu a ceny na vnitřním trhu. V jiných odvětvích je však vhodnější, v zájmu spotřebitelů i podnikatelských subjektů, povinná jmenovitá množství zatím zachovat. Provádění této směrnice by mělo být v zájmu lepšího pochopení jednotkových cen doprovázeno větším množ- stvím informací pro spotřebitele a průmysl. Proto by jmenovitá množství obecně neměla být předmě- tem regulace na úrovní Společenství ani na vnitrostátní úrovni a mělo by být možné uvádět na trh výrobky v hotovém balení v jakémkoli jmenovitém množství. V některých odvětvích by však taková deregulace mohla vést k neúměrně vysokým dodatečným nákladům, zvláště pro malé a střední podniky. Z tohoto důvodu by pro tato odvětví měly být stávající právní předpisy Společenství upraveny na základě zkušeností, zejména s cílem zajistit, aby byla jmenovitá množství Společenství stanovena alespoň v případě těch výrobků, které jsou spotřebitelům prodávány nejvíce. Protože zachování povinných jmenovitých množství by mělo být považováno za odchylku, s výjimkou odvětví vín a lihovin, která se vyznačují zvláštními rysy, mělo by být pravidelně přehodnocováno na základě získaných zkuše- ností a za účelem uspokojení potřeb spotřebitelů a výrobců. () Úř. věst. L 80, 18.3.1998, s. 27.