07/sv. 6 Úřední věstník Evropské unie 47 32001L0106 22.1.2002 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 19/17 SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2001/106/ES ze dne 19. prosince 2001, kterou se mění směrnice Rady 95/21/ES o uplatňování mezinárodních norem pro bezpečnost lodí, zabránění znečištění a životní a pracovní podmínky na lodích, které využívají přístavy Společenství a plují ve výsostných vodách členských států (státní přístavní inspekce) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 80 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise ('), s ohledem na stanovisko Hospodářského a  sociálního výboru (?), s ohledem na stanovisko Výboru regionů (*), v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (*) a s přihlédnutím ke společnému textu schválenému dohodo- vacím výborem dne 13. listopadu 2001, vzhledem k těmto důvodům: (1) : Směrnice Rady 95/21/ES () zřizuje systém | státní přístavní inspekce v Evropském společenství, založený na jednotných postupech inspekce a zadržení. (2) Je nutno zohlednit změny, k nimž došlo v úmluvách, protokolech, předpisech a rezolucích Mezinárodní námořní organizace (dále jen „JMOo“ (3) : Rozumí se, že v této směrnici nic nevede k přenesení funkcí států vlajky na státy přístavu, včetně funkcí uznaných subjektů, které jednají v zastoupení států vlajky. (!) Úř. věst. C 212 E, 25.7.2000, s. 102 a Úř. věst. C 154, 29.4.2001, s. 67. (?) Úř. věst. C 14, 16.1.2001, s. 22. (?) Úř. věst. C 22, 24.1.2001, s. 19. () Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 30. listopadu 2000 (Úř. věst. C 228, 13.8.2001, s. 133). Společný postoj Rady ze dne 26. února 2001 (Úř. věst. C 101, 30.3.2001, s. 15) a rozhodnutí Evrop- ského parlamentu ze dne 16. května 2001 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). Rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 24. října 2001 a rozhodnutí Rady ze dne 6. prosince 2001. () Úř. věst. L 157, 7.7.1995, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí Komise 1999/97/ES (Úř. věst. L 331, 23.12.1999, s. 67). (4) Některé lodě představují svým špatným stavem, vlajkou a svou minulostí zjevné riziko pro námořní bezpečnost a mořské prostředí; mezi nimi zejména lodě plující pod vlajkou státu uvedeného na černé listině, každoročně vydávané Pařížským memorandem jako „velmi vysoce rizikový“ nebo „vysoce rizikový“. Proto by jim měl být odpírán přístup do přístavů Společenství, není-li možno prokázat, že mohou být provozovány ve výsostných vodách Společenství bezpečně. Je nezbytné přijmout pokyny, které stanoví postupy použitelné v případě uložení a zrušení takového odepření přístupu. V zájmu průhlednosti by měl být zveřejňován seznam lodí, kterým byl přístup do přístavů Společenství odepřen. Zvlášť závažné riziko nehod nebo znečištění představují lodě s vysokým cílovým faktorem, což zdůvodňuje nut- nost jejich časté inspekce v přístavech Společenství, do kterých směřují. Kategorie lodí uvedené v příloze V směrnice Rady 95/ 21/ES rovněž představují vysoké riziko nehod nebo zne- čištění, jakmile dosáhnou určitého stáří. Dosažení jed- notného přístupu ve Společenství brání široká pravomoc inspekčního orgánu při výběru lodí, které mají být pod- robeny rozšířené inspekci. Proto je nezbytné učinit inspekci těchto lodí povinnou. Zejména vzhledem k nebezpečí vážného znečištění  způsobovaného ropnými tankery a ke skutečnosti, že velká většina nedo- statků vedoucích k zadržení se týká lodí starších než 15 let, by se měl režim rozšířené inspekce uplatňovat na ropné tankery od dosažení stáří 15 let. Obsah rozšířených inspekcí, pro které byly stanoveny pokyny, se může značně lišit podle uvážení inspekčního orgánu. Proto by tyto pokyny měly být povinné, aby bylo dosaženo ve Společenství jednotného přístupu. Mělo by však být upraveno udělení výjimky pro případ, kdy provedení inspekce těchto lodí, zejména vzhledem ke stavu nákladních nádrží nebo k provozním ome- zením týkajícím se činností nakládky a vykládky, je nemožné nebo by představovalo nadměrná rizika pro bezpečnost lodě, její posádky, inspektora nebo bezpeč- nosti přístavního areálu. Členské státy by měly být oprávněny pořádat povinné inspekce účelně, aby tak bylo dosaženo nejvyšší hodnoty přidané rozšířeným inspekčním režimem, s přihlédnutím k různým provozním podmínkám a k využití spolu- práce mezi přístavy a členskými státy, při dodržování celkových kvantitativních inspekčních cílů.