03/sv. 40 Úřední věstník Evropské unie 437 32003R1873 25.10.2003 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÉ UNIE L 275/9 NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1873/2003 ze dne 24. října 2003, kterým se mění příloha II nařízení Rady (EHS) č. 2377/90, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočiš- ného původu (Text s významem pro EHP) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2377/90 ze dne 26. června 2003, kterým se stanoví postup Společenství pro stanovení maximálních limitů reziduí veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočišného původu ('), naposledy pozměněné nařízením Komise (ES) č. 1490/2003 ("), a zej- ména na články 7 a 8 uvedeného nařízení, vzhledem k těmto důvodům: ( 1) V souladu s nařízením (EHS) č. 2377/90 by měly být maximální limity reziduí stanoveny pro všechny farma- kologicky účinné látky, které jsou používány ve Spole- čenství ve veterinárních léčivých přípravcích určených k podání zvířatům určeným k produkci potravin. Maximální limity reziduí by měly být stanoveny až poté, co Výbor pro veterinární léčivé přípravky (CVMP) posoudí všechny relevantní informace předložené žada- teli v souladu s ustanoveními nařízení (EHS) č. 2377/| 90 a zohlední veškeré veřejně dostupné relevantní vědecké informace týkající se bezpečnosti reziduí příslušné látky pro spotřebitele potravin živočišného původu, a zejména stanoviska Vědeckého výboru pro veterinární opatření týkající se veřejného zdraví (SCVPH) a hodnocení společného expertního výboru FAO/WHO pro potravinářské přídatné látky. Při stanovování maximálních limitů reziduí pro rezidua veterinárních léčivých přípravků v potravinách živočiš- ného původu je nezbytné výslovně uvést odpovídající potraviny získávané z ošetřených zvířat („cílová tkáň“) a také povahu rezidua, které je relevantní pro kontrolu reziduí („indikátorové reziduum“). V případě veterinár- ních léčivých přípravků, které jsou určeny k použití u zvířat produkujících mléko, musí být maximální limity reziduí stanoveny pro mléko. Nařízení (EHS) č. 2377/90 stanoví, že stanovení maxi- málních limitů reziduí nesmí nikterak bránit použití dalších příslušných právních předpisů Společenství. ř. věst. L 224, 18.8.1990, s. 1. . věst. L 214, 26.8.2003, s. 3. (5) Progesteron je hormon ze skupiny progestagenů. Jeho podávání podléhá omezením a kontrole stanoveným pro hormony podle směrnice Rady 96/22/ES ze dne 29. dubna 1996 (?), naposledy pozměněné směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/74/ES (*), podle níž smějí být tyto hormony podávány hospodářským zvířatům pouze z léčebných nebo zootechnických důvodů za určitých podmínek. Výbor SCVPH opakovaně potvrdill že používání hormonů pro účely podpory růstu při výrobě masa představuje možné zdravotní riziko pro spotřebitele v důsledku přirozených farmakologických a toxikolo- gických vlastností a s ohledem na epidemiologická zjiš- tění. Dostupné údaje o progesteronu však v současné době nejsou dostatečné pro jakýkoli kvantitativní odhad rizika z expozice reziduím v mase a masných výrob- cích pocházejících z ošetřených zvířat. Pro progesteron nelze v tomto ohledu stanovit žádnou prahovou hodnotu. Ve svém počátečním a následném hodnocení výbor CVMP usoudil, že pro ochranu zdraví veřejnosti není nutné stanovit maximální limity reziduí pro progesteron, pokud je používán ve veterinárních léčivých přípravcích registrovaných v souladu s právními předpisy Společen- ství. Navrhl tedy zařadit progesteron do seznamu v pří- loze II nařízení (EHS) č. 2377/90. Podle článku 13 naří- zení (EHS) č. 2377/90 členské státy nesmí zakázat či bránit  uvádění  potravin  živočišného | původu pocházejících z jiného členského státu do oběhu z důvodu, že obsahují rezidua veterinárních léčivých přípravků, pokud je dotyčná látka uvedena v příloze II. Zvířata produkují progesteron rovněž přirozeně. Hladina vnitřní sekrece progesteronu u zvířat se mění zejména v závislosti na pohlaví, stáří, plemenu a fázi pohlavního cyklu. Existují validované metody pro detekci progeste- ronu v živočišných tkáních. Tyto metody však neumo- žňují rozlišit mezi přirozeně se vyskytujícími hormony a rezidui progesteronu, a nejsou tedy vhodné pro kontrolu, zda je dodržováno omezení použití stanovené ve směrnici 96[22/ES. „ věst. L 125, 23.5.1996, s. 3. . věst. L 262, 14.10.2003, s. 17.