08/sv. 2 Úřední věstník Evropské unie 11 32000L0052 L 193/75 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 29.7.2000 KOMIS SMĚRNICE KOMISE 2000/52/ES ze dne 26. července 2000, kterou se mění směrnice 80/723/EHS o zprůhlednění finančních vztahů mezi členskými státy a veřejnými podniky E EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 86 odst. 3 této smlouvy, vzhledem k těmto důvodům: (1) 0) vř Směrnice Komise 80/723/EHS (*) naposledy pozměněná směrnicí 93|/84/EHS (?) ukládá členským státům, aby zajis- tily průhlednost finančních vztahů mezi veřejnou mocí a veřejnými podniky. Směrnice 80/723/EHS vyžaduje, aby členské státy uchovávaly určité finanční informace a předkládaly je Komisi na požádání a jiné informace aby jí předkládaly v podobě výročních zpráv. Různá odvětví hospodářství, kterým byla v minulosti vlastní existence národních, regionálních nebo místních monopolů, byly nebo jsou částečně nebo plně otevírány hospodářské soutěži na základě Smlouvy nebo předpisů přijatých členskými státy a Společenstvím. Tento proces zdůraznil, jaký význam má zajistit, aby byla pravidla hospodářské soutěže obsažená ve Smlouvě v těchto odvět- vích spravedlivě a účinně uplatňována, zejména aby nedo- cházelo k zneužívání dominantního postavení ve smyslu článku 82 Smlouvy a státní podpory ve smyslu článku 87 Smlouvy, pokud nejsou slučitelné s pravidly společného trhu, aniž je dotčeno možné použití čl. 86 odst. 2 Smlouvy. V takovýchto odvětvích členské státy často udělují zvláštní nebo výlučná práva určitým podnikům nebo poskytují určitým podnikům pověřeným poskytováním služeb obec- ného hospodářského zájmu náhrady ve formě plateb či jinak. Tyto podniky rovněž často vstupují do hospodářské soutěže s jinými podniky. Podle čl. 86 odst. 2 a 3 Smlouvy je v zásadě záležitostí členského státu, zda pověří určitý podnik poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu, které sám stanoví, přičemž úkolem Komise je dohlížet na správné uplatňo- vání uvedeného článku. Ustanovení čl. 86 odst. 1 Smlouvy požaduje, aby pokud jde o veřejné podniky a podniky, kterým členské státy udě- lily zvláštní nebo výlučná práva, nepřijmou tyto státy ani neponechají v platnosti opatření odporující pravidlům Smlouvy. Ustanovení čl. 86 odst. 2 Smlouvy se vztahuje na ř. věst. L 195, 29.7.1980, s. 35. „ věst. L 254, 12.10.1993, s. 16. podniky pověřené poskytováním služeb obecného hosp- odářského zájmu. Ustanovení čl. 86 odst. 3 Smlouvy vyža- dují, aby Komise dohlížela na uplatňování článku 86 a vydávala členským státům potřebné směrnice a rozhod- nutí. Výkladová ustanovení přiložená ke Smlouvě Protoko- lem o systému veřejnoprávního vysílání v členských státech uvádějí, že ustanovení Smlouvy o založení Evropského spo- lečenství se nedotýkají pravomocí členských států financo- vat veřejnoprávní vysílání, pokud je takové financování poskytováno organizacím pro veřejnoprávní vysílání k plnění veřejných služeb, jak jsou svěřeny, vymezeny a orga- nizovány v každém členském státě, a pokud takové financo- vání neovlivňuje obchodní podmínky a hospodářskou sou- těž ve Společenství v míře, která by byla v rozporu se společným zájmem, přičemž se přihlíží k naplnění veřejné služby. Aby mohla zaručit uplatňování článku 86 Smlouvy, musí mít Komise k dispozici nezbytné informace. K tomu je třeba stanovit podmínky pro dosažení průhlednosti. Složité situace spojené s různými formami veřejných a sou- kromých podniků, jímž byla udělena zvláštní nebo výlučná práva nebo které byly pověřeny poskytováním služeb obecného hospodářského zájmu, s rozmanitostí činností, které může vykonávat jediný podnik, a s různým stupněm liberalizace trhu v různých členských státech by mohly ztížit uplatňování pravidel hospodářské soutěže a zejména článku 86 Smlouvy. Je proto nezbytné, aby měly členské státy a Komise k dispozici podrobné údaje o vnitřní finanční a organizační struktuře těchto podniků, zejména oddělené a spolehlivé účetnictví různých činností pro- váděných jedním a týmž podnikem. Tyto informace nej- sou vždy dostupné nebo nejsou vždy dostatečně podrobné a spolehlivé. Takové účty by měly dokládat rozdíl mezi jednotlivými činnostmi, náklady a výnosy spojené s každou z nich a způsoby přičítání nebo přidělování nákladů a výnosů. Takové oddělené účetnictví by mělo být k dispozici jednak pro výrobky nebo služby, na které členský stát udělil zvláštní nebo výlučné právo nebo pověřil podnik posky- továním služeb obecného hospodářského zájmu, jednak pro ostatní výrobky nebo služby, které podnik vyrábí nebo poskytuje. Povinnost oddělení účetnictví by se neměla vztahovat na podniky, jejichž činnost je omezena na poskytování služeb obecného hospodářského zájmu a které nevykonávají činnosti mimo hranice těchto služeb. Zdá se, ženení nutné požadovat oddělení účetnictví v rámci