224 Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 6 32003L0086 3.10.2003 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÉ UNIE L 251/12 SMĚRNICE RADY 2003/86/ES ze dne 22. září 2003 o právu na sloučení rodiny RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 63 odst. 3 písm. a) této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (!), s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (?), s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (*), s ohledem na stanovisko Výboru regionů (*), vzhledem k těmto důvodům: (1) Úř. Úř. Úř. Úř. Úř. Za účelem postupného vytvoření prostoru svobody, bez- pečnosti a práva Smlouva o založení Evropského společen- ství stanoví jednak přijetí opatření, jejichž cílem je zajistit volný pohyb osob, ve spojení s doprovodnými opatřeními týkajícími se kontrol na vnějších hranicích, azylu a přistěhovalectví, jednak přijetí opatření týkajících se azylu, přistěhovalectví a ochrany práv státních příslušníků třetích zemí. Opatření týkající se sloučení rodiny by měla být přijata veshodě se závazkem chránit rodinu a respektovat rodinný život obsaženým v mnoha nástrojích mezinárodního práva. Tato směrnice ctí základní práva a řídí se zásadami uznanými zejména v článku 8 Evropské úmluvy o ochraně lidských práv a základních svobod a v Listině základních práv Evropské unie. Evropská rada na svém zvláštním zasedání v Tampere ve dnech 15.a 16. října 1999 uznala nutnost harmonizace vnitrostátních právních předpisů o podmínkách přijímání a pobytu státních příslušníků třetích zemí. V této souvis- losti zejména prohlásila, že Evropská unie by měla zajistit spravedlivé zacházení se státními příslušníky třetích zemí, kteří oprávněně pobývají na území členských států, a že důraznější politika integrace by měla směřovat k tomu, aby jim byla přiznána práva a povinnosti srovnatelná s právy a povinnostmi občanů Evropské unie. V souladu s tím Evropská rada požadovala po Radě, aby rychle přijala . věst. C 116 E, 26.4.2000, s. 66 a . věst. C 62 E, 27.2.2001, s. 99. . věst. C 135, 7.5.2001, s. 174. . věst. C 204, 18.7.2000, s. 40. . věst. C 73, 26.3.2003, s. 16. (10) právní nástroje na základě návrhů Komise. Nezbytnost dosažení cílů vytyčených v Tampere znovu potvrdila Evropská rada na zasedání v Laekenu ve dnech 14. a 15. prosince 2001. Sloučení rodiny je nezbytné k umožnění rodinného života. Napomáhá k vytvoření sociálně kulturní stability usnad- ňující integraci státních příslušníků třetích zemí v člen- ských státech, což současně podporuje hospodářskou a sociální soudržnost, základní cíl Společenství stanovený Smlouvou. Členské státy by měly provádět tuto směrnici bez diskri- minace na základě pohlaví, rasy, barvy pleti, etnického nebo sociálního původu, genetických vlastností, jazyka, náboženského vyznání nebo světového názoru, politic- kých nebo jiných názorů, příslušnosti k národnostní menšině, majetku, rodu, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace. Za účelem ochrany rodiny a založení nebo zachování rodinného života je třeba určit na základě společných kritérií hmotné podmínky pro uplatňování práva na slou- čení rodiny. Členské státy by měly být schopny použít tuto směrnici také v případě, že členové rodiny vstupují do členského státu společně. Zvláštní pozornost je třeba věnovat situaci uprchlíků, které různé důvody přinutily uprchnout z jejich země a které jim brání vést v jejich zemi normální rodinný život. Proto je třeba jim stanovit příznivější podmínky pro uplatňování jejich práva na sloučení rodiny. Sloučení rodiny by se mělo v každém případě vztahovat na jádro rodiny, to znamená na manžele a nezletilé děti. Členské státy mohou rozhodnout, zda si přejí povolit slou- čení rodiny i pro nejbližší příbuzné v přímé vzestupné linii, zletilé svobodné děti, nesezdané nebo registrované part- nery, jakož i — v případě polygamního sňatku — nezletilé děti další manželky a osoby usilující o sloučení rodiny. Členský stát může povolit sloučení rodiny skládající se z těchto osob, aniž je tím dotčena možnost členských států, které neuznávají existenci rodinných svazků podle tohoto ustanovení, neposkytnout uvedeným osobám zacházení rovnocenné zacházení se členy rodiny, pokud jde o právo pobytu v jiném členském státě, jak je stano- veno odpovídajícími právními předpisy Společenství.