27.11.2004 Úřední věstník Evropské unie L 352/1 I (Akty, jejichž zveřejnění je povinné) NAŘÍZENÍ RADY (ES, EURATOM) č. 2028/2004 ze dne 16. listopadu 2004, kterým se mění nařízení (ES, Euratom) č. 1150/2000, kterým se provádí rozhodnutí 94/728/ES, Euratom o systému vlastních zdrojů Společenství RADA EVROPSKÉ UNIE, (3) s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 279 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 183 této smlouvy, s ohledem na rozhodnutí Rady 2000/597/ES, Euratom ze dne 29. září 2000 o systému vlastních zdrojů Společenství ('), a zejména na čl. 8 odst. 2 uvedeného rozhodnutí, s ohledem na návrh Komise, s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (?), s ohledem na stanovisko Účetního dvora (*), vzhledem k těmto důvodům: (1) | Evropská rada na zasedání v Berlíně v březnu 1999 vydala řadu závěrů o systému vlastních zdrojů Společen- ství, které vedly k přijetí rozhodnutí 2000/597/ES, Euratom. (2) — Podle čl. 2 odst. 3 a čl. 10 odst. 2 písm. c) rozhodnutí (6) 2000/597/ES, Euratom by procentní částka, kterou si členské státy ponechávají jako náklady na výběr, měla být stanovena ve výši 25% z částek uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a) a b) uvedeného rozhodnutí stanovených po 31. prosinci 2000, kromě částek, které měly být poskytnuty Společenství do 28. února 2001 v souladu s právními předpisy Společenství o vlastních zdrojích a u kterých by se měla nadále použít sazba 10%. (!) Úř. věst. L 253, 7.10.2000, s. 42. p () Stanovisko ze dne 26. února 2004 (dosud nezveřejněné v Uředním věstníku). () Úř. věst. C 318, 30.12.2003, s. 1. Evropská rada v Berlíně rozhodla, že při rozdělení finanční zátěže, kterou nesou ostatní členské státy za účelem opravy rozpočtových nevyvážeností ve prospěch Spojeného království, by se podíl Německa, Nizozemska, Rakouska a Švédska měl upravit tak, aby jejich finanční příspěvek byl omezen na jednu čtvrtinu jejich běžného příspěvku. V souladu s Amsterodamskou smlouvou a protokoly 4 a 5 připojenými k této smlouvě se Dánsko, Spojené království a Irsko nemusí účastnit opatření uvedených v hlavě IV Smlouvy o ES, a kromě správních nákladů nejsou tedy povinny podílet se na finančních nákladech vyplývajících z přijatých opatření. Z tohoto důvodu se na ně může vztahovat úprava vlastních zdrojů uhrazených za každý rok neúčasti. Vzhledem k tomu, že členské státy mají stejnou povin- nost hradit úroky v případě prodlení s připsáním vlast- ních zdrojů na účty a že v současné době se objevují potíže se stanovením použitelných úrokových sazeb, což v praxi vede k obtížně odůvodnitelným rozdílům mezi sazbami, které oznamují členské státy účastnící se hospo- dářské a měnové unie, je třeba standardizovat pro tyto státy referenční sazbu na základě sazby, již používá Evropská centrální banka pro své refinanční operace a která je srovnatelná se sazbami navrhovanými jako referenční sazby pro členské státy mimo eurozónu. Účelem systému dvojího účetnictví zavedeného v roce 1989 bylo oddělení vybraných nároků od dosud neuhra- zených nároků. Tento systém splnil své cíle pouze částečně, : pokud jde o mechanismus | používaný k ověření správnosti položek zvláštního účtu. Kontroly Evropského účetního dvora a Komise ukázaly, že ve vedení zvláštního účtu se pravidelně opakují určité anomálie, které znemožňují, aby tento účet odrážel skutečný stav vybírání. Zvláštní účet je zejména třeba očistit od částek, jejichž vybrání je na konci daného období nepravděpodobné a jejichž ponechání zkresluje zůstatek. Kromě toho členským státům  nebudou z hlediska efektivity nákladů již vznikat v souvislosti se sledováním těchto částek správní náklady.