29.10.2009 Uřední věstník Evropské unie L 282/7 NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1020/2009 ze dne 28. října 2009, kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 o hnojivech za účelem přizpůsobení příloh I, III, IV a V technickému pokroku (Text s významem pro EHP) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2003/2003 ze dne 13. října 2003 o hnojivech (!), a zejména na čl. 31 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení, vzhledem k těmto důvodům: Článek 3 nařízení (ES) č. 2003/2003 stanoví, že hnojivo, které patří k některému z typů hnojiv uvedených v příloze I daného nařízení a splňuje podmínky stano- vené v uvedeném nařízení;, může být označeno jako „hnojivo ES“. Částečně rozložený fosfát je typem hnojiva s hlavními živinami uvedeným v příloze I nařízení (ES) č. 2003/2003. Článek 16 uvedeného nařízení dovoluje přidání druhotných živin  do všech typů hnojiva s hlavními živinami. Minimální obsah oxidu fosforečného stanovený pro stávající hnojivo typu částečně rozlože- ného fosfátu je však stanoven příliš vysoko, než aby umožňoval přidání druhotných živin. Měl by proto být zaveden nový typ hnojiva, který umožní, aby mohly být směsi částečně rozloženého fosfátu a hořčíku jakožto druhotné živiny uváděny na trh jako „hnojivo ES“. Síran hořečnatý nebo oxid hořečnatý se přidává do mletého přírodního fosfátu za účelem kompenzace nedo- statků fosfátu a hořčíku v některých zemědělských půdách. Částečný rozklad fosfátu a hořčíku umožňuje jejich rychlou krátkodobou použitelnost u plodin, zatímco nerozložené složky zajišťují pomalejší, ale trvalé dodání fosfátu a hořčíku. Fosfát i hořčík by jako živiny měly být ve prospěch zemědělců k dispozici v jediném typu hnojiva. Síran hořečnatý je typem hnojiva s druhotnými živinami uvedeným v příloze I nařízení (ES) č. 2003/2003. Článek 20 uvedeného nařízení dovoluje přidání stopo- vých živin do všech typů hnojiva s druhotnými živinami. Minimální obsah oxidu sírového a oxidu hořečnatého stanovený pro stávající hnojivo typu síranu hořečnatého je však stanoven příliš vysoko, než aby umožňoval (!) Úř. věst. L 304, 21.11.2003, s. 1. přidání stopových živin. Vzhledem ke vzrůstajícímu zájmu o vyváženou výživu rostlin se míra používání stopových živin zvýšila. Směs síranu hořečnatého a stopových živin by zemědělcům usnadnila používání takových stopových živin. Hnojivo typu síranu hořečna- tého by proto mělo být upraveno tak, aby mohly být směsi síranu hořečnatého a stopových živinami uváděny na trh jako „hnojivo ES“. Příloha III nařízení (ES) č. 2003/2003 obsahuje technická ustanovení pro kontrolu hnojiv typu dusičnanu amon- ného s vysokým obsahem dusíku. Mělo by být upřes- něno, že metody analýzy mohou být použity v případě různých forem hnojiva typu dusičnanu amonného (částice nebo granule). Uvedené popisy metod analýzy navíc používají zastaralé jednotky tlaku namísto součas- ných jednotek SI. Ustanovení čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 2003/2003 požaduje, aby kontroly hnojiv ES, která patří k typům hnojiv uvedeným v příloze I daného nařízení, byly prová- děny metodami analýzy podrobně popsanými v příloze III a IV daného nařízení. Vzhledem k tom, že uvedené metody nejsou mezinárodně uznávány, byl Evropský výbor pro normalizaci (CEN) pověřen vypracováním ekvivalentních norem EN, které mají stávající metody nahradit. Jako částečný výsledek pověření Evropského výboru pro normalizaci M/335 týkajícího se modernizace analytic- kých metod, pokud jde o hnojiva a materiály k vápnění půd, bylo vypracováno 20 norem EN, které by měly být zařazeny do přílohy IV nařízení (ES) č. 2003/2003. Některé z uvedených norem by měly nahradit stávající metody analýzy, zatímco jiné jsou nové. Validované metody zveřejněné jako normy EN obvykle zahrnují : kruhový test (mezilaboratorní | zkoušku) k ověření reprodukovatelnosti analytických metod mezi různými laboratořemi. Předběžné zhodnocení metod, které mají být zavedeny v rámci pověření, ale ukázalo, že některé z těchto metod se používají jen zřídka. V tomto případě se považovala za dostatečnou redakční revize a kruhový test se nepovažoval za nezbytný. Mělo by se proto rozlišovat mezi validovanými normami EN a nevalidovanými metodami, aby se lépe určily normy EN, které prošly mezilaboratorní zkouškou, a aby byli kontroloři o statistické spolehlivosti norem EN správně informováni.