15.11.2005 Úřední věstník Evropské unie L 297/3 NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1854/2005 ze dne 14. listopadu 2005, kterým se doplňuje příloha nařízení (ES) č. 2400/96, pokud jde o zápis názvu do „Rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení“ (Miel de Provence (CHZO)) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (!), a zejména na čl. 7 odst. 5 písm. b) a na čl. 6 odst. 3 a 4 uvedeného nařízení, vzhledem k těmto důvodům: () V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92 byla žádost Francie o zápis názvu „Miel de Provence“ zveřej- něna v Uředním věstníku Evropské unie (?). V souladu s čl. 7 odst. 1 nařízení (EHS) č. 2081/92 podalo Německo proti zápisu námitky. Námitky se týkají nesplnění podmínek uvedených v článku 2 a případné škody spojené s existencí produktu, který se nacházel na trhu v souladu s právem nejméně pět let před datem zveřejnění stanoveným v čl. 6 odst. 2. Dopisem ze dne 11. ledna 2005 vyzvala Komise dotčené členské státy k hledání vzájemné dohody podle svých vnitrostátních postupů. Jelikož  ve lhůtě tří měsíců nedošlo mezi Francií a Německem k dohodě, Komise musí přijmout rozhod- nutí postupem podle článku 15 nařízení (EHS) č. 2081/92. Námitka oznámená Německem obsahuje tři argumenty proti zápisu. V první řadě Německo namítá, že zápisem (!) Úř. věst. L 208, 24.7.1992, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 806/2003 (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 1). () Úř. věst. C 261, 30.10.2003, s. 4. (8) by došlo k porušení čl. 4 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92. Organoleptické vlastnosti, vlastnosti spojené se způsobem produkce či kritéria jakosti produktu, který je předmětem žádosti, nemohou být podle namíta- jící strany považované za osobité pro oblast Provence. Komise se naopak domnívá, že žádost o zápis je zalo- žena právě tak na pověsti medu z Provence jako na zvláštní jakosti;, která je dána květinovým původem medů, který je osobitý pro botanické prostředí Provence. Německo se dále dovolává případné škody spojené s existencí úplně nebo zčásti totožného názvu nebo značky, či s existencí produktů, které se nacházely na trhu v souladu s právem již nejméně pět let před datem zveřejnění stanoveným v čl. 6 odst. 2 nařízení (EHS) č. 2081/92. Zejména uvádí možný dopad pro producenty, kteří v současné době uvádějí na trh med s názvem „Miel de Provence“ a kteří by po zápisu případně nemohli toto označení dále používat, pokud by jejich produkty neodpovídaly specifikaci, ať již z důvodu květinového zdroje, nebo oblasti produkce. Komise se domnívá, že tento argument je založen na neprokázaných domněnkách. Podle čl. 7 odst. 4 druhé odrážky nařízení (EHS) č. 2081/92 musí namítající strana danou škodu „prokázat“.. Německo pouze uvedlo možnost způsobení škody, aniž by prokázalo skutečnou existenci producentů, kteří by byli zápisem poškozeni. Jako konečný argument Německo uvádí, že směrnice Rady 2001/110/ES' ze dne 20. prosince 2001 o medu (?) umožňuje používání názvu „Miel de Provence“ pro med pocházející z francouzského regionu Provence- Alpes-Cóte-dďAzur. Tento region by se lišil od zeměpisné oblasti, na niž se vztahuje specifikace vyhotovená v rámci nařízení (EHS) č. 2081/92. Specifikace žádosti o zápis navíc vylučuje med pocházející ze slunečnice, z řepky a vojtěšky, které jsou květinovým a rostlinným zdrojem přííomným v této zeměpisné oblasti. Hospodářské subjekty, které uvádějí v současnosti tento produkt na trh pod názvem „Miel de Provence“, budou proto muset z důvodů dodržení specifikace vyloučit med pocházející z květin, které nejsou stanoveny ve specifi- kaci. Německo se domnívá, že pokud by došlo k zápisu „Miel de Provence“ podle nařízení (EHS) č. 2081/92, porušila by se tím směrnice 2001/110/ES o medu. () Úř. věst. L 10, 12.1.2002, s. 47.