146 Úřední věstník Evropské unie 17/sv. 1 31994R0040 14.1.1994 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L11/1 NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 40/94 ze dne 20. prosince 1993 o ochranné známce Společenství RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 235 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (!), s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (?), s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (*), vzhledem k tomu, že je vhodné podporovat ve Společenství har- monický rozvoj hospodářských činností a trvalý a vyvážený roz- mach dotvořením vnitřního trhu, který řádně funguje a nabízí podmínky obdobné těm, které existují na trhu vnitrostátním; že pro vytvoření takového trhu a posílení jeho jednotnosti musí být nejen odstraněny překážky volného pohybu zboží a služeb a vytvořen režim zajišťující, že nedojde k narušení soutěže, ale navíc musejí být vytvořeny právní podmínky umožňující podni- kům přizpůsobit své činnosti rozměru Společenství, aťjiž v oblasti výroby a prodeje zboží nebo v oblasti poskytování služeb; že za tímto účelem by měly mít významnou úlohu mezi právními nástroji, které mají podniky k dispozici, ochranné známky umož- ňující rozlišit výrobky a služby podniků stejnými prostředky v rámci celého Společenství bez ohledu na hranice; vzhledem k tomu, že pro uskutečnění těchto cílů Společenství se jeví nezbytným opatření ze strany Společenství; že toto opatření () Úř. věst. C 351, 31.12.1980, s. 1 a Úř. věst. C 230, 31.8.1984, s. 1. () Úř. věst. C 307, 14.11.1983, s. 46 a Úř. věst. C 280, 28.10.1991, s. 153. () Úř. věst. C 310, 30.11.1981, s. 22. spočívá ve vytvoření společného režimu pro ochranné známky, na jehož základě mohou podniky nabýt na základě jediného řízení ochranné známky Společenství, kterým je poskytnuta jed- notná ochrana a které mají účinky na celém území Společenství; že se tak uplatní zásada jednotné povahy ochranné známky Spo- lečenství, nestanoví-li toto nařízení jinak; vzhledem k tomu, že překážku teritoriality práv udělených maji- telům ochranných známek právními předpisy členských států nelze odstranit sbližováním právních předpisů; že z toho důvodu, aby bylo podnikům umožněno vyvíjet bez omezení hospodářskou činnost na území celého společného trhu, musí být vytvořena ochranná známka upravená právem Společenství přímo použitelným ve všech členských státech; vzhledem k tomu, že Smlouva neupravuje potřebné pravomoci k vytvoření takového právního nástroje, je třeba použít článek 235 Smlouvy; vzhledem k tomu, že však právo Společenství upravující ochranné známky nenahrazuje právní předpisy členských států o ochran- ných známkách; že by ve skutečnosti nebylo správné nutit pod- niky, aby přihlašovaly své ochranné známky jako ochranné známky Společenství; že národní ochranné známky jsou i nadále nezbytné pro ty podniky, které nepožadují ochranu svých och- ranných známek na úrovni Společenství; vzhledem k tomu, že práva z ochranné známky Společenství nelze nabýt jinak než zápisem a zápis je zamítnut, pokud ochranná známka postrádá rozlišovací způsobilost, je protiprávní nebo je v rozporu se staršími právy; vzhledem k tomu, že ochrana vyplývající z ochranné známky Společenství, jejíž funkcí je zejména zajistit ochrannou známku