188 Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 31 32003L0030 17.5.2003 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÉ UNIE L 123/42 SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2003/30/ES ze dne 8. května 2003 o podpoře užívání biopaliv nebo jiných obnovitelných pohonných hmot v dopravě EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (!), s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (?), s ohledem na stanovisko Výboru regionů (?), v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (*), vzhledem k těmto důvodům: (1) Evropská rada se na zasedání v Góoteborgu ve dnech 15. a 16. června 2001 dohodla na strategii Společenství pro udržitelný rozvoj, který spočívá v řadě opatření obsa- hujících rozvoj biopaliv. Přírodní zdroje, jejichž obezřetné a racionální využívání stanoví čl. 174 odst. 1 Smlouvy, zahrnují ropu, zemní plyn a pevná paliva, která jsou hlavním zdrojem energie, avšak tvoří zároveň hlavní zdroje emisí oxidu uhličitého. Existuje však ještě možnost využívat biomasu vhodnou k výrobě biopaliv ze zemědělských a lesnických produktů, jakož i ze zbytků a odpadů v lesnictví a z lesnického a potravinářského průmyslu. Odvětví dopravy představuje více než 30 % konečné spotřeby energie ve Společenství a tato spotřeba se stále zvyšuje, a pokud by se tato tendence měl zachovat, pak by docházelo ke zvyšování emisí oxidu uhličitého a tento nárůst spotřeby bude procentuálně ještě větší v kandidát- ských zemích po jejich přistoupení k Evropské unii. Bílá kniha Komise „Evropská dopravní politika do roku Úř. věst. C 103, 30.4.2002, s. 205 a Úř. věst. C 331 E, 31.12.2002, s. 291. Úř. věst. C 149, 21.6.2002, s. 7. Úř. věst. C 278, 14.11.2002, s. 29. Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 4. července 2002 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku), společný postoj Rady ze dne 18. listopadu 2002 (Úř. věst. C 32 E, 11.2.2003, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 12. března 2003 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). (11) 2010: čas rozhodnutí“ vychází z předpokladu, že by vletech 1990 až 2010 emise CO, z dopravy mohly vzrůst o 50 % a představovat 1 113 miliónů tun, přičemž tuto situaci způsobuje nejvíce silniční doprava, která představuje 84 % emisí CO, souvisejících s dopravou. Z ekologického hlediska tedy Bílá kniha požaduje, aby se závislost na ropě (v současné době 98 %) v odvětví dopravy snížila použitím alternativních pohonných hmot, jako jsou například biopaliva. Zvýšené užívání biopaliv v dopravě představuje součást opatření nutných za účelem dodržení Kjótského protokolu a jakéhokoliv dalšího souboru opatření za účelem splnění dalších závazků v tomto směru. Zvýšená spotřeba biopaliv v dopravě, aniž jsou vyloučeny další možnosti případných náhradních pohonných hmot, včetně zkapalněného ropného plynu a komprimovaného zemního plynu v automobilech, je jedním z prostředků, jimiž Společenství může snížit svou závislost na dovážené energii a ovlivňovat trh s pohonnými hmotami v dopravě, a  následně i'  bezpečnost zásobování  energií ve střednědobém a dlouhodobém výhledu. Tato úvaha by však v žádném případě neměla nijak bránit dodržování právních předpisů Společenství o jakosti pohonných hmot, emisích vozidel a kvalitě ovzduší. Díky vývoji nových technologií může většina vozidel v současnosti provozovaných v Evropské unii bez pro- blému používat slabou směs biopaliv. Nejnovější techno- logické výzkumy ukazují, že bude možné zvýšit procento biopaliv ve směsi. V některých zemích se již používají směsi obsahující 10 a více procent biopaliv. Vozový park veřejné dopravy nabízí možnost použití bio- paliv ve vyšší koncentraci. V některých městech již existuje vozový park fungující pouze na bionaftu, což v mnoha případech přispělo ke zlepšení kvality ovzduší v městských oblastech. Členské státy by tedy mohly i nadále podporo- vat užívání biopaliv ve veřejných dopravních prostředcích. Propagace užívání biopaliv v dopravě je krokem k širšímu využívání biomasy, z níž bude možné dále vyvíjet biolo- gické pohonné hmoty, aniž se vyloučí další možnosti, zejména technologie na bázi vodíku. Politika členských států v oblasti výzkumu zvýšeného využívání biopaliv by měla výrazněji začlenit technologie na bázi vodíku a podporovat tuto cestu, s ohledem na odpovídající rámcové programy Společenství.