7.6.2005 Úřední věstník Evropské unie L 143/3 NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 856/2005 ze dne 6. června 2005, kterým se mění nařízení (ES) č. 466/2001, pokud jde o fusariové toxiny (Text s významem pro EHP) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/[93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (!), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení, vzhledem k těmto důvodům: Nařízení Komise (ES) č. 466/2001 (?) stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách. Některé členské státy přijaly nebo mají v úmyslu přijmout maximální limity pro fusariové toxiny, jako jsou například deoxynivalenol (DON), zearalenon (ZEA) a fumonisiny, v některých potravinách. Vzhledem k rozdílům v limitech přijatých různými členskými státy a následnému riziku narušení hospodářské soutěže jsou opatření Společenství nezbytná k zajištění jednot- nosti trhu při zachování zásady proporcionality. Různé houby rodu Fusarium, což jsou běžné půdní houby, produkují celou řadu různých mykotoxinů ze skupiny trichothecenů, jako jsou například deoxyniva- lenol (DON), nivalenol (NIV), T-2 toxin a HT-2 toxin, a některé další toxiny (zearalenon a fumonisiny). Houby rodu PFusarium se běžně vyskytují na obilovinách pěsto- vaných v oblastech mírného pásma v Americe, Evropě a Asii. Některé toxinogenní houby rodu Fusarium jsou schopny v různé míře produkovat dva nebo i více těchto toxinů. Vědecký výbor pro potraviny (VVP) zhodnotil v řadě stanovisek tyto fusariové toxiny: deoxynivalenol (DON) v prosinci 1999, zearalenon v červnu 2000, fumonisiny v říjnu 2000, aktualizováno v dubnu 2003, nivalenol v říjnu 2000 a T-2 a HT-2 toxin v květnu 2001, jakož i skupinové hodnocení trichothecenů v únoru 2002. () Úř. věst. L 37, 13.2.1993, s. 1. Nařízení ve znění nařízení Evrop- ského parlamentu a Rady (ES) č. 1882/2003 (Úř. věst. L 284, 31.10.2003, s. 1). () Uř. věst. L 77, 16.3.2001, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 208/2005 (Úř. věst. L 34, 8.2.2005, s. 3). (5) VVP dospěl k závěru, že dostupné údaje neodůvodňují stanovení přípustné denní dávky (TDI) pro hodnocené trichotheceny, a stanovil: — TDI ve výši 1 jig na kg tělesné hmotnosti pro deoxy- nivalenol (DON), — předběžnou přípustnou denní dávku (t-TDI) ve výši 0,7 jig na kg tělesné hmotnosti pro nivalenol, — kombinovanou t-TDI ve výši 0,06 jig na kg tělesné hmotnosti pro T-2 a HT-2 toxin. Pro ostatní fusariové toxiny stanovil VVP: — t-TDI ve výši 0,2 jjg na kg tělesné hmotnosti pro zearalenon, — TDI ve výši 2 jig na kg tělesné hmotnosti pro fumo- nisiny B;, B> a Bs, samostatně nebo v kombinaci. V rámci směrnice Rady 93/5/EHS ze dne 25. února 1993 o pomoci členských států Komisi a o jejich spolupráci při vědeckém zkoumání otázek týkajících se potravin (?) byl proveden a v září 2003 dokončen úkol vědecké spolu- práce 3.2.10 nazvaný „Sběr údajů o výskytu fusariových toxinů v potravinách a posouzení jejich příjmu v potravě obyvatelstvem v členských státech EU“* (%). Z výsledků uvedeného úkolu vyplývá, že fusariové myko- toxiny jsou v potravním řetězci ve Společenství široce rozšířeny. Hlavními zdroji příjmu fusariových toxinů v potravě jsou výrobky z obilovin, zejména z pšenice a kukuřice.  Zatímco | příjmy fusariových | toxinů v potravě jsou u celé populace a u dospělých jedinců často nižší než TDI pro příslušné toxiny, u rizikových skupin, jako jsou například kojenci a malé děti, se hodnotám TDI blíží, a v některých případech je dokonce překračují. () Úř. věst. L 52, 4.3.1993, s. 18. Směrnice ve znění nařízení (ES) č. 1882/2003. () Zpráva je k dispozici na internetové stránce Evropské komise, GŘ pro zdraví a ochranu spotřebitele (http:/[europa.eu.int/comm]/food/fs/scoop/task3210.pdf).