13/sv. 9 Úřední věstník Evropské unie 311 31989L0107 11.2.1989 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 40/27 SMĚRNICE RADY ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se potravinářských přídatných látek povolených pro použití v potravinách určených k lidské spotřebě (89/107/EHS) RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy, s ohledem na návrh Komise, ve spolupráci s Evropským parlamentem ('), s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního vý- boru ()), vzhledem k tomu, že rozdíly mezi vnitrostátními právními předpisy týkajícími se potravinářských  přídatných | látek a podmínek jejich použití jsou překážkou volného pohybu potravin; že mohou vytvořit nerovné podmínky hospodářské soutěže, a tím přímo ovlivnit vytváření nebo fungování spo- lečného trhu; vzhledem k tomu, že je tedy nezbytné sblížení těchto právních předpisů; vzhledem k tomu, že by tyto požadavky měly být shrnuty do souhrnné směrnice, která by byla v případě potřeby vypraco- vána po etapách; vzhledem k tomu, že o vypracování seznamů kategorií potra- vinářských přídatných látek v působnosti této směrnice roz- hodne Rada postupem stanoveným v článku 100a Smlouvy; vzhledem k tomu, že použití potravinářských přídatných látek, které patří do těchto kategorií, by mělo být povoleno pouze na základě uznaných vědeckých a technologických kritérií stano- vených Radou; vzhledem k tomu, že před přijetím opatření, která by mohla mít vliv na veřejné zdraví, by měl být při vypracování seznamů přídatných látek a podmínek jejich použití konzultován Vě- decký výbor pro potraviny, zřízený rozhodnutím Komise 74/234/ÉHS (); vzhledem k tomu, že musí být možné přizpůsobit seznam povolených přídatných látek vědeckému a technickému vývoji; že v takovém případě může být vhodné, aby vedle pravidel () Úř. věst. C 99, 13.4.1987, s. 65 a Úř. věst. C 12, 16.1.1989. () Úř. věst. C 328, 22.12.1986, s. 5. () Úř. věst. L 136, 20.5.1974, s. 1. postupu stanoveného ve Smlouvě existoval systém umožňující členským státům přispět k nalezení řešení v rámci Společenství cestou přijímání dočasných vnitrostátních opatření; vzhledem k tomu, že stanovení kritérií pro čistotu potravinář- ských přídatných látek a vypracování analytických metod a metod odběru vzorků jsou záležitosti technické povahy, které mají být svěřeny Komisi; vzhledem k tomu, že stávající předpisy Společenství týkající se barviv, konzervantů, antioxidantů, emulgátorů, stabilizátorů, zahušťovadel a želírujících látek budou muset být na základě této směrnice změněny; vzhledem k tomu, že pro všechny případy, kdy Rada zmocní Komisi k provedení pravidel týkajících se potravin, by měl být stanoven postup zajišťující úzkou spolupráci mezi členskými státy a Komisí v rámci Stálého výboru pro potraviny, zřízeného rozhodnutím Rady 69/414/EHS (), PŘIJALA TUTO SMĚRNICI: Článek 1 1. | Tato směrnice se vztahuje na potravinářské přídatné látky spadající do kategorií uvedených v příloze I, jež jsou používány nebo určeny k použití jako složky během výroby nebo pří- pravy potravin a které jsou, byť i ve změněné formě, přítomny v konečném výrobku (dále jen „potravinářské přídatné látky“). 2.  Pro účely této směrnice se „potravinářskou přídatnou látkou“ rozumí jakákoliv látka, která není obvykle určena ke spotřebě jako potravina ani není obvykle používána jako charakteristická složka potraviny, ať má či nemá nutriční hodnotu, a jejíž | záměrné | přidání do  potraviny z technologického důvodu při výrobě, zpracování, přípravě, úpravě, balení, dopravě nebo skladování má nebo pravděpo- dobně bude mít za následek, že se tato látka nebo její vedlejší produkty stanou přímo či nepřímo složkou této potraviny. () Úř. věst. L 291, 19.11.1969, s. 9.