L 35/56 Úřední věstník Evropské unie 4.2.2009 NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (ES) č. 81/2009 ze dne 14. ledna 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 562/2006, pokud jde o využití Vízového informačního systému (VIS) podle Schengenského hraničního kodexu EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a ze- jména na čl. 62 odst. 2 písm. a) uvedené smlouvy, s ohledem na návrh Komise, v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (*), vzhledem k těmto důvodům: (1) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006 ze dne 15. března 2006, kterým se stanoví kodex Spole- čenství o pravidlech upravujících přeshraniční pohyb osob (Schengenský hraniční kodex) (?), stanoví podmínky, kritéria a prováděcí pravidla, jimiž se řídí kontroly na hra- ničních přechodech a ostraha hranic včetně kontrol pro- střednictvím Schengenského informačního systému. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 ze dne 9. července 2008 o Vízovém informačním systému (VIS) a o výměně údajů o krátkodobých vízech mezi člen- skými státy (nařízení o VIS) (?) má za cíl zlepšit provádění společné vízové politiky. Toto nařízení také stanoví, že je účelem VIS jak usnadnění kontrol na hraničních přecho- dech na vnějších hranicích, tak usnadnění boje proti podvodům. Nařízení (ES) č. 767/2008 stanoví vyhledávací kritéria a podmínky pro přístup orgánů, které jsou příslušné pro provádění kontrol na hraničních přechodech na vnějších hranicích, k údajům, přičemž účelem tohoto přístupu je ověřit totožnost držitele víza a jeho pravost a ovčěřit, zda jsou splněny podmínky vstupu, a zjistit totožnost každé osoby, která případně nesplňuje nebo přestala splňovat podmínky pro vstup, přítomnost nebo pobyt na území členských států. Jelikož jen ověření otisků prstů může s jistotou potvrdit, že osoba, která si přeje vstoupit do schengenského prostoru, je totožná s osobou, jíž bylo vízum uděleno, je nutno upra- vit využívání VIS na vnějších hranicích. (*) Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 2. září 2008 (dosud nezve- řejněné v Uředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 27. listopadu 2008. () Úř () Úř „ věst. L 105, 13.4.2006, s. 1. . věst. L 218, 13.8.2008, s. 60. (5) Aby příslušníci pohraniční stráže mohli ověřit, zda jsou splněny podmínky vstupu pro příslušníky třetích zemí sta- novené v článku 5 nařízení (ES) č. 562/2006, a aby mohli zdárně plnit své úkoly, měli by využívat všechny potřebné informace, které jsou k dispozici, včetně informací, které mohou být ověřeny prostřednictvím VIS. Aby se zamezilo obcházení hraničních přechodů, na nichž by se VIS využíval, a aby se zaručila plná účinnost VIS, je při provádění vstupních kontrol na vnějších hranicích zvláště nutné využívat VIS harmonizovaným způsobem. Jelikož je vhodné, aby v případech opakovaných žádostí o vízum bylo možné využít biometrické údaje opětovně a okopírovat je z první žádosti uložené v systému VIS, mělo by být využívání VIS při vstupních kontrolách na vnějších hranicích povinné. Využívání VIS by mělo znamenat systematické vyhledává- ní ve VIS pomocí čísla vízového štítku v kombinaci s ovč- řením otisků prstů držitele víza. Vzhledem k možnému dopadu takového vyhledávání na čekací dobu na hranič- ních přechodech by však mělo být možné dočasně na zá- kladě výjimky a za přísně stanovených podmínek použít VIS bez systematického ověřování otisků prstů. Členské státy by měly zajistit, aby tato výjimka byla využívána pouze v případech, které zcela splňují podmínky pro její použití, a aby doba trvání a četnost využití této výjimky byla na jednotlivých hraničních přechodech omezena na nezbytně nutné minimum. Nařízení (ES) č. 562/2006 by proto mělo být od- povídajícím způsobem změněno. Jelikož cílů tohoto nařízení, tedy zavedení pravidel o vy- užívání VIS na vnějších hranicích, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, a proto jej může být lépe dosaženo na úrovni Společenství, může Společenství přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stano- venou v článku 5 Smlouvy. V souladu se zásadou propor- cionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů. Toto nařízení ctí základní práva a dodržuje zásady uzná- vané čl. 6 odst. 2 Smlouvy o Evropské unii, které odráží Evropská úmluva o ochraně lidských práv a základních svobod a také Listina základních práv Evropské unie.