31.3.2006 Úřední věstník Evropské unie L 93/1 I (Akty, jejichž zveřejnění je povinné) NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 509/2006 ze dne 20. března 2006 o zemědělských produktech a potravinách, jež představují zaručené tradiční speciality RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 37 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise, s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (!), vzhledem k těmto důvodům: Produkce, zpracování a distribuce | zemědělských produktů a potravin zaujímají v hospodářství Společen- ství významné místo. Je třeba podporovat rozmanitost zemědělské produkce. Propagace tradičních produktů se zvláštní povahou může představovat značný přínos pro hospodářství venkova, zejména ve znevýhodněných a odlehlých obla- stech, a to zlepšením příjmů zemědělců a udržením venkovského obyvatelstva v těchto oblastech. V zájmu řádného fungování vnitřního trhu v oblasti potravin by měly být hospodářským subjektům poskyt- nuty právní nástroje, které by jim umožnily zvýšit tržní hodnotu jejich produktů, přičemž by zaručily ochranu spotřebitele : proti nekalým praktikám a spravedlivý obchod. Nařízení Rady (EHS) č. 2082/[92 ze dne 14. července 1992 o osvědčeních o zvláštní povaze zemědělských produktů a potravin ?) definuje osvědčení o zvláštní povaze a nařízení Komise (EHS) č. 1848/93 (?), kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EHS) č. 2082/92, stanovilo a zavedlo pojem „zaručená tradiční () Dosud nezveřejněné v Úředním věstníku. (?) Uř. věst. L 208, 24.7.1992, s. 9. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 806/2003 (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 1). (?) Uř. věst. L 168, 10.7.1993, s. 35. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2167/2004 (Úř. věst. L 371, 18.12.2004, s. 8). specialita“. Osvědčení o zvláštní povaze, častěji uváděná jako „zaručené tradiční speciality“, uspokojují poptávku spotřebitelů : po tradičních produktech se  zvláštní povahou. Vzhledem k rozmanitosti produktů na trhu a přebytku informací o nich by měl spotřebitel v zájmu co možná nejlepší volby dostat jasné a stručné a stručné informace týkající se zvláštní povahy těchto potravin. V zájmu přehlednosti by se měl přestat používat výraz „osvědčení o zvláštní povaze“ a měl by se používat pouze výraz „tradiční zaručená specialita“, který je srozumitel- nější, a měla by se upřesnit definice „zvláštní povahy“ a zavést definice termínu „tradiční“, aby byl účel tohoto nařízení zřetelnější pro producenty i spotřebitele. Někteří producenti by rádi odvozovali tržní hodnotu od tradičních | zemědělských  produktů nebo  tradičních potravin, jejichž zvláštní povaha je jasně odlišuje od ostatních | podobných  produktů nebo  potravin. K zajištění ochrany spotřebitele by zaručená tradiční specialita měla podléhat kontrole. Takový dobrovolný režim, který hospodářským subjektům umožní uvést ve známost na úrovni Společenství jakost určitého zeměděl- ského produktu nebo potraviny, by měl poskytovat veškeré záruky co do správnosti údajů, které by mohly být při obchodování o jakosti uváděny. Označování zemědělských produktů a potravin se řídí obecnými pravidly stanovenými směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (*). S ohledem na jejich zvláštní povahu by měla být přijata zvláštní doplňující ustanovení pro zaručené tradiční speciality. Pro  usnadnění a urychlení identifikace zaručených tradičních specialit produkovaných ve Společenství by se mělo zavést povinné opatření těchto specialit označením „zaručená tradiční specialita“ nebo jí přiřazeným symbolem Spole- čenství, a hospodářským subjektům by se mělo poskyt- nout přiměřené časové období, aby se tomuto požadavku mohly přizpůsobit. (*) Úř. věst. L 109, 6.5.2000, s. 29. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2003/89/ES (Uř. věst. L 308, 25.11.2003, s. 15).