240 Úřední věstník Evropské unie 17/sv. 1 32001L0084 13.10.2001 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 272/32 SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 200 1/84/ES ze dne 27. září 2001 o právu na opětný prodej ve prospěch autora originálu uměleckého díla EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (!), s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (?), vsouladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (*) a ve smyslu připojeného textu schváleného dohodovacím výborem dne 6. června 2001, vzhledem k těmto důvodům: (1) () 0) 0) V oblasti autorského práva je právo na opětný prodej nepřevoditelným a nezcizitelným právem, které požívá autor originálu výtvarného díla či plastiky, na hospodářskou účast při opětných prodejích daného díla. Právo na opětný prodej je právem tvůrčí povahy, které autoru/umělci umožňuje získat úhradu za opětné převody díla. Předmětem práva na opětný prodej je hmotné dílo, a to nosič, ve kterém je chráněné dílo vyjádřeno. Právo na opětný prodej má za cíl zajistit autorům výtvar- ných děl a plastik podíl na hospodářském úspěchu ori- ginálu jejich uměleckých děl. To pomáhá obnovit rovno- váhu mezi hospodářskou situací autorů originálů výtvarných děl a plastik a dalších tvůrců, kteří těží z úspěšného využívání svých děl. Právo na opětný prodej je nedílnou součástí autorského práva a představuje základní výsadu autorů. Zavedení tako- vého práva ve všech členských státech uspokojuje potřebu poskytnout tvůrcům přiměřenou a jednotnou úroveň ochrany. Podle čl. 151 odst. 4 Smlouvy přihlíží Společenství ve své činnosti podle ostatních ustanovení Smlouvy ke kulturním hlediskům. Bernská úmluva o ochraně literárních a uměleckých děl stanoví, že právo na opětný prodej lze získat pouze tehdy, dovolují-li to právní předpisy země, jejíž je autor státním příslušníkem. Toto právo je proto nepovinné a podléhá Úř. věst. C 178, 21.6.1996, s. 16 a Úř. věst. C 125, 23.4.1998, s. 8. Úř. věst. C 75, 10.3.1997, s. 17. Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 9. dubna 1997 (Úř. věst. C 132, 28.4.1997, s. 88) potvrzené dne 27. října 1999, společný postoj Rady ze dne 19. června 2000 (Úř. věst. C 300, 20.10.2000, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 13. prosince 2000 (Úř. věst. C 232, 17.8.2001, s. 173), rozhodnutí Evropského parla- mentu ze dne 3. července 2001 a rozhodnutí Rady ze dne 19. června 2001. (10) () pravidlu vzájemnosti. Z judikatury Soudního dvora Evrop- ských společenství o uplatnění zásady nediskriminace sta- novené článkem 12 Smlouvy, viz rozsudek ze dne 20. října 1993 ve spojených věcech C — 92/92 a C — 326/|92 Phil Collins a ostatní (*), vyplývá, že vnitrostátní předpisy obsahující doložku o vzájemnosti nemohou slou- žit k odpírání práv, která se vztahují na místní autory, stát- ním příslušníkům jiného členského státu. Používání tako- vých ustanovení v rámci Společenství odporuje zásadě rovného zacházení vyplývající ze zákazu jakékoli diskrimi- nace na základě státní příslušnosti. Proces internacionalizace trhu Společenství v oblasti moderního a současného umění, který se nyní urychluje v důsledku působení nové ekonomiky v právním rámci, kdy jen málo zemí mimo Evropskou unii uznává práva na opětný prodej, činí pro Evropskou unii nezbytným, aby v rámci své mezinárodní politiky zahájila vyjednávání o povinné platnosti čl. 14b Bernské úmluvy. Skutečnost, že tento mezinárodní trh existuje, spolu se skutečností, že právo na opětný prodej chybí v několika členských státech a že pravidla jednotlivých států, kde právo na opětný prodej existuje, se značně liší, činí pro Evropské společenství nezbytným, aby stanovilo dočasná opatření jak pro vstup tohoto práva v platnost, tak pro jeho podstatné obsahové úpravy, což zachová konkuren- ceschopnost evropského trhu. V současné době vnitrostátní právní předpisy většiny člen- ských států právo na opětný prodej stanovují. Takové právní předpisy, pokud existují, vykazují určité rozdíly, zejména pokud jde o umělecká díla, na která se vztahují, za která se vyplácejí autorské odměny a uplatňují sazby, o transakce spojené s výplatou autorských odměn a o zák- lad pro jejich výpočet. Používání nebo nepoužívání tako- vých práv má významný dopad na soutěžní prostředí ve vnitřním trhu, protože placení nebo neplacení autor- ských odměn na základě práva na opětný prodej musí brát v úvahu každý, kdo chce prodat umělecké dílo. Toto právo je tedy faktorem, který přispívá k narušení hospodářské soutěže a k přesunům prodejů v rámci Společenství. Takové rozdíly v existenci a používání práva na opětný prodej členskými státy mají přímý negativní dopad na řádné fungování vnitřního trhu s uměleckými díly ve smyslu článku 14 Smlouvy. V těchto případech představuje vhodný právní základ článek 95 Smlouvy. Sb. rozh. [1993] I — 5145.