13/sv. 24 Úřední věstník Evropské unie 239 31999L0093 L 13/12 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 19.1.2000 SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 1999/93/ES ze dne 13. prosince 1999 o zásadách Společenství pro elektronické podpisy EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 47 odst. 2 a články 55 a 95 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (*), s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (?), s ohledem na stanovisko Výboru regionů (*), v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (*), vzhledem k těmto důvodům: (1) | Komise dne 16. dubna 1997 předložila Evropskému parla- mentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů sdělení o evropské iniciativě v oblasti elektronického obchodu. (2) : Komise dne 8. října 1997 předložila Evropskému parla- mentu, Radě, Hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů sdělení nazvané „O zajištění bezpečnosti a důvěryhodnosti elektronické komunikace — směřování k evropským zásadám pro digitální podpisy a šifrování“. (3) : Dne1. prosince 1997 Rada vyzvala Komisi, aby co nejdříve předložila návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o digitálních podpisech. (4) — Elektronická komunikace a obchod vyžadují „elektronické podpisy“ a související služby, které umožňují ověřování pravosti dat. Rozdíly v předpisech členských států o práv- ním uznání elektronických podpisů a o akreditaci „ověřovatelů“ by mohly vytvořit vážnou překážku použí- vání elektronické komunikace a elektronického obchodu. Vytvoření jasného rámce Společenství, který upraví pod- mínky používání elektronických podpisů, přispěje k posí- lení důvěry v nové technologie a k jejich obecnému uznání. Rozdíly v právních předpisech členských států by neměly narušovat volný pohyb zboží a služeb na vnitřním trhu. (!) Úř. věst. C 325, 23.10.1998, s. 5. () Úř. věst. C 40, 15.2.1999, s. 29. () Úř. věst. C 93, 6.4.1999, s. 33. (% Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 13. ledna 1999 (Úř. věst. C 104, 14.4.1999, s. 33) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 27. října 1999 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). Roz- hodnutí Rady ze dne 30. listopadu 1999. () (10) Měla by být podporována interoperabilita produktů pro elektronické podpisy. V souladu s článkem 14 Smlouvy zahrnuje vnitřní trh prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží. Musí být splněny základní požadavky týkající se produktů pro elektronické podpisy, aby byl zajištěn volný pohyb v rámci vnitřního trhu a vybu- dována důvěra v elektronické podpisy, aniž je dotčeno nařízení Rady (ES) č. 3381/94 ze dne 19. prosince 1994, kterým se stanoví režim Společenství pro kontroly vývozu zboží dvojího užití (*) a rozhodnutí Rady 94/942/SZBP ze dne 19. prosince 1994 o společném postupu přijatém Radou o kontrole vývozu zboží dvojího užití (6). Tato směrnice neharmonizuje poskytování služeb v oblasti důvěrnosti informací, pokud se na ně vztahují vnitrostátní právní předpisy o veřejném pořádku nebo veřejné bezpeč- nosti. Vnitřní trh zajišťuje volný pohyb osob a z toho důvodu občané Evropské unie a osoby, které v ní mají bydliště, stále častěji jednají s orgány jiných členských států, než kterých jsou rezidenti. Dostupnost elektronické komuni- kace by v tomto ohledu mohla být velice užitečná. Rychlost technického rozvoje a celosvětový rozměr inter- netu vyžadují přístup otevřený různým technologiím a službám, které umožňují ověřování pravosti dat elektro- nickou cestou. Elektronické podpisy budou využívány v mnoha různých případech, což povede ke vzniku celé škály nových služeb a produktů souvisejících s elektronickými podpisy nebo je využívajících. Definice těchto produktů a služeb by neměla být omezena na vydávání a správu osvědčení, ale měla by rovněž zahrnovat ostatní služby a produkty využívající elektronické podpisy nebo s nimi související, jako jsou registrační služby, služby časových datovacích razítek, adresářové služby, výpočetní služby nebo poradenství v oblasti elektronických podpisů. Vnitřní trh ověřovatelům umožňuje, aby rozvíjeli svou přeshraniční činnost, zvyšovali tak svou konkurenceschop- nost a nabízeli spotřebitelům a podnikům nové možnosti bezpečné výměny informací a obchodování elektronickou cestou bez ohledu na hranice. Ověřovatelé by měli mít možnost poskytovat své služby bez předběžného povolení, aby se tak v rámci Společenství podpořilo poskytování ověřovacích  služeb prostřednictvím otevřené sítě. Předběžným povolením se rozumí nejenjakékoli povolení, Úř. věst. L 367, 31.12.1994, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 837/|95 (Uř. věst. L 90, 21.4.1995, s. 1). Uř. věst. L 367, 31.12.1994, s. 8. Nařízení naposledy pozměněné rozhodnutím 99/193/CFSP (Uř. věst. L 73, 19.3.1999, s. 1).