L 325/60 Uřední věstník Evropské unie 28.10.2004 ROZHODNUTÍ RADY ze dne 21. října 2004, kterým se Itálii povoluje uplatňovat opatření odchylující se od čl. 2 odst. 1 šesté směrnice 77|388/EHS o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu (2004/737/ES) RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na šestou směrnici Rady 77/388[EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (!), a zejména na článek 30 této směrnice, s ohledem na návrh Komise, vzhledem k těmto důvodům: V žádosti podané Komisi a evidované generálním sekre- tariátem Komise dne 24. března 2004 požádala italská vláda o povolení k uzavření dohody se Švýcarskem, která obsahuje ustanovení odchylující se od čl. 2 odst. 1 směr- nice 77/388/EHS. Důvody pro tuto žádost jsou dvojí: za prvé uvalení DPH na mýto za tunel Gran San Bernardo od 1. ledna 2003 vedlo k narušení hospodářské soutěže v prodeji sezón- ních známek na více použití. Za druhé dělení výnosu pro účely DPH v poměru podle fyzického vymezení hranic mezi zeměmi způsobuje vysoké administrativní náklady, neboť výnosy se počítají a rozdělují v souladu s ekonomickými kritérii, která odrážejí rozdělení nákladů na správu a údržbu tunelu. Tyto náklady se netýkají pouze tunelu samotného, ale zahrnují i dálniční spojku připojující tunel na italském území k italské silniční síti. Od 1. ledna 2003 ukládá a vybírá italský provozovatel tunelu z mýta za tunel Gran San Bernardo: DPH. Švýcarsko však DPH ani jinou podobnou daň z mýta (!) Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2004/66/ES (Úř. věst. L 168, 1.5.2004, s. 35). neuplatňuje; podle úmluvy z roku 1958 uzavřené mezi Itálií a Švýcarskem ještě před zavedením společného systému DPH nelze po Švýcarsku požadovat, aby uplat- ňovalo a vybíralo italskou DPH z mýta za tunel Gran San Bernardo. Zavedení DPH pouze na mýta vybíraná ital- ským  provozovatelem tudíž vedlo k rozdílům v uživatelských nákladech a narušilo: hospodářskou soutěž v prodeji sezónních známek. Uživatelé si mohou sezónní známky zakoupit na kterémkoli konci tunelu a kupují si je tam, kde jsou levnější, tedy ve Švýcarsku. Tunel protíná státní hranici a je provozován společným italsko švýcarským podnikem a dvěma provozními společnostmi, z nichž každá sídlí v jedné zemi. Italský provozovatel by měl, v souladu se zásadou teritoriality, ukládat DPH pouze na tu část tunelu, která se nachází na italské půdě. Podle právně závazné dohody mezi provo- zovateli uzavřené v roce 1963 a platné dodnes se však výnos z mýta nedělí v poměru podle fyzického vymezení hranic mezi zeměmi, ale rozděluje se v souladu s ekonomickými kritérii, která odrážejí rozdělení nákladů na správu a údržbu tunelu. Náklady na správu a údržbu tunelu zahrnují i používání dálniční spojky, která umožňuje přístup k tunelu. To znamená, že přesnou částku výnosu rozděleného v souladu s těmito kritérii lze určit až dodatečně. Pro účely DPH musí být tato částka poté přepočtena podle zásady teritoriality, včetně extrapolace nákladů na správu a údržbu dálniční přípojky tunelu. Tento dodatečný výpočet a výběr DPH je obtížný a vytváří vysoké administrativní náklady. Navíc neumo- žňuje dodržet zásadu systému spotřebních daní, která žádá, aby DPH byla ukládána a vybírána okamžitě. Za této situace je prakticky jedinou schůdnou možností neukládat DPH na mýto za tunel Gran San Bernardo. Tato odchylka představuje významné zjednodušení pro společný italsko-švýcarský podnik a jeho dvě provozní společnosti. Požadovaná odchylka však bude mít dopad na vlastní zdroje Společenství vycházející z DPH, a proto vyžaduje opatření k náhradě vzniklé ztráty,