224 Úřední věstník Evropské unie 15/sv. 5 32000L0053 21.10.2000 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 269/34 SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2000/ 53/ES ze dne 18. září 2000 o vozidlech s ukončenou životností EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (!), s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (?), po konzultaci s Výborem regionů, vsouladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy, s ohle- dem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 23. května 2000 (?), vzhledem k těmto důvodům: (1) Odlišná vnitrostátní opatření týkající se vozidel s ukonče- nou životností by měla být harmonizována, aby byl za prvé minimalizován vliv vozidel s ukončenou životností na životní prostředí a přispělo se tak k ochraně, zachování a zlepšení kvality životního prostředí a úspor energie, a za druhé aby bylo zajištěno řádné fungování vnitřního trhu a zamezilo se narušení hospodářské soutěže ve Společen- ství. Vyžaduje se rámec na úrovni Společenství, který by zajistil soudržnost mezi přístupy členských států k dosažení výše uvedených cílů, zejména pokud jde o projektování vozidel s ohledem na jejich recyklaci a využití, na požadavky na sběrná a zpracovatelská zařízení a na dosažení cílů opčt- ného použití, recyklace a využití, s přihlédnutím k zásadě subsidiarity a zásadě „znečišťovatel platí“. Vozidla s ukončenou životností každoročně ve Společen- ství produkují 8 až 9 milionů tun odpadu, se kterým se musí řádně nakládat. V zájmu uplatňování zásady opatrnosti a prevence a v sou- ladu se strategií Společenství pro nakládání s odpady je nutné se v co nejširší míře vyhnout vzniku odpadů. Další základní zásadou je, že odpad by měl být opětně používán a využíván a přednost má být dána opětnému použití a recyklaci. Úř. věst. C 337, 7.11.1997,s. 3 a Úř. věst. C 156, 3.6.1999, s. 5. Úř. věst. C 129, 27.4.1998, s. 44. Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 11. února 1999 (Úř. věst C 150, 28.5.1999, s. 420), společný postoj Rady ze dne 29. čer- vence 1999 (Úř. věst. C 317, 4.11.1999, s. 19) a rozhodnutí Evrop- ského parlamentu ze dne 3. února 2000 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). Rozhodnutí Rady ze dne 20. července 2000 a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 7. září 2000. (6) (9) (10) (11) Členské státy by měly přijmout opatření směřující k tomu, aby hospodářské subjekty zavedly systémy pro sběr, zpra- cování a využití vozidel s ukončenou životností. Členské státy by měly zajistit, aby poslední uživatel nebo majitel mohli vozidlo s ukončenou životností předat auto- rizovanému zpracovatelskému zařízení bez jakýchkoli výdajů v důsledku toho, že vozidlo má nulovou nebo zápornou tržní hodnotu. Členské státy by měly zajistit, aby výrobci hradili veškeré náklady nebo jejich značnou část na zavedení těchto opatření. Obvyklé fungování trhu by tím nemělo být narušeno. Tato směrnice by se měla vztahovat na vozidla a na vozi- dla s ukončenou životností včetně jejich součástí a mate- riálů, jakož i na náhradní a výměnné díly, aniž jsou dotčeny platné normy v oblasti bezpečnosti, znečišťování ovzduší a boje proti hlučnosti. Tato směrnice se opírá, je-li to nezbytné, o terminologii užívanou v několika stávajících směrnicích, zejména ve směrnici Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbli- žování právních a správních předpisů týkajících se klasifi- kace, balení a označování nebezpečných látek (*), ve směr- nici Rady 70[1 56/EHS ze dne 6. února 1970 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se schvalování typu motorových vozidel a jejich přípojných vozidel (*) a ve směrnici Rady 75[442/EHS ze dne 15. července 1975 o odpadech ($). Dobová vozidla, to znamená historická vozidla nebo vozi- dla se sběratelskou hodnotou nebo určená pro muzea, která jsou udržovaná řádným způsobem slučitelným s och- ranou životního prostředí buď v provozuschopném stavu, nebo rozebrané na součásti, nejsou zahrnuta v definici odpadu ve smyslu směrnice 7 5[/442/EHS a tato směrnice se na ně tedy nevztahuje. Je důležité, aby preventivní opatření byla uplatňována počínaje fází projektování vozidla, zejména v podobě sni- žování a kontroly nebezpečných látek obsažených ve vozidlech, aby se tak předešlo unikání těchto látek do životního prostředí, aby se usnadnila recyklace a zabránilo se odstraňování nebezpečného odpadu. Zakázáno by mělo být zejména používání olova, rtuti, kadmia a šestimocného Úř. věst. 196, 16.8.1967,s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směr- nicí Komise 98/98/ES (Úř. věst. L 355, 30.12.1998, s. 1). Úř. věst. L 42, 23.2.1970, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směr- nicí 98/91/ES Evropského parlamentu a Rady (Úř. věst. L 11, 16.1.1999, s. 25). Úř. věst. L 194, 25.7.1975, s. 39. Směrnice naposledy pozměněná rozhodnutím Komise 96/350/ES (Úř. věst. L 135, 6.6.1996, s. 32).