318 Úřední věstník Evropské unie 13/sv. 9 3198910108 L 40/34 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ 11.2.1989 SMĚRNICE RADY ze dne 21. prosince 1988 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se hluboce zmrazených potravin určených k lidské spotřebě (89/108/EHS) RADA EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského hospodářského společenství, a zejména na článek 100a této smlouvy, s ohledem na návrh Komise, ve spolupráci s Evropským parlamentem ('), s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního vý- boru ()), vzhledem k tomu, že výroba hluboce zmrazených potravin určených k lidské spotřebě (dále jen „hluboce zmrazené potra- viny“) a obchod s nimi nabývají ve Společenství stále většího významu; vzhledem k tomu, že stávající rozdíly mezi vnitrostátními právními předpisy týkajícími se hluboce zmrazených potravin omezují jejich volný pohyb; že mohou vytvářet nerovné pod- mínky hospodářské soutěže, a tím přímo ovlivnit vytváření a fungování společného trhu; vzhledem k tomu, že je tedy nezbytné tyto právní předpisy sblížit; vzhledem k tomu, že pro dosažení tohoto cíle musí mít pravidla Společenství co nejširší oblast působnosti, vztahovat se na veškeré hluboce zmrazené potraviny určené k lidské spotřebě a zahrnovat nejen výrobky určené konečnému spo- třebiteli a do restaurací, nemocnic, závodních jídelen a jiných podobných zařízení společného stravování bez dalšího zpraco- vání, ale rovněž výrobky určené k dalšímu zpracování nebo přípravě; vzhledem k tomu, že se však tato pravidla nemusí vztahovat na výrobky, které nejsou nabízeny k prodeji jako hluboce zmrazené potraviny; vzhledem k tomu, že je v každém případě vhodné stanovit obecné zásady, kterým musí všechny hluboce zmrazené potra- viny vyhovovat; vzhledem k tomu, že v dalším stadiu mohou být v případě potřeby k obecným zásadám přijaty ještě zvláštní předpisy pro určité skupiny hluboce zmrazených potravin postupem vztahu- jícím se na každou z těchto skupin; () Úř. věst. C 175, 15.7.1985, s. 296 a Úř. věst. C 12, 16.1.1989. () Úř. věst. C 104, 25.4.1985, s. 17. vzhledem k tomu, že účelem hlubokého zmrazení je uchovat původní vlastnosti potravin procesem rychlého zmrazení a že je nezbytné dosáhnout teploty —18 %C nebo nižší ve všech místech výrobku; vzhledem k tomu, že při teplotě -18 *C je potlačena veškerá mikrobiální aktivita, která může zhoršovat jakost potraviny a že je proto nezbytné udržovat přinejmenším tuto teplotu, podléhající určitým technicky nevyhnutelným odchylkám, bě- hem skladování a distribuce zmrazených potravin před jejich prodejem konečnému spotřebiteli; vzhledem k tomu, že z technických důvodů jsou určitá zvýšení teploty nevyhnutelná, a mohou být proto tolerována za pod- mínky, že nezhoršují jakost výrobků, což může být zajištěno dodržováním správné konzervační a distribuční praxe, přičemž se zejména bere v úvahu náležitá úroveň obrátky skladu; vzhledem k tomu, že výkon některých technických zařízení, která se v současné době používají při místní distribuci hlu- boce zmrazených potravin, není schopen v každém případě zajistit naprosté dodržení mezních hodnot teploty uvedených v této směrnici, a je proto nezbytné zajistit přechodný systém umožňující využívat stávající vybavení po dobu jeho běžné životnosti; vzhledem k tomu, že v této směrnici je třeba pouze stanovit cíle, kterých má být dosaženo, pokud se týká jak zařízení používaného při procesu hlubokého zmrazování, tak teplot, které mají být dodržovány ve skladovacích, manipulačních, přepravních a distribučních zařízeních a přístrojích; vzhledem k tomu, že je úkolem členských států zajistit pomocí úředních kontrol, že používané vybavení je schopno těmto cílům vyhovět; vzhledem k tomu, že takové kontroly činí zbytečným jakýkoli systém úředního osvědčování pro obchodní účely; vzhledem k tomu, že je žádoucí zajistit možnost používání kryogenních kapalin, což s sebou nese jejich přímý styk s hluboce zmrazenými potravinami; že tyto kapaliny proto musí být dostatečně inertní, aby nepředávaly potravinám žádné složky v množstvích, která by mohla ohrozit lidské zdraví nebo nebyly příčinou vzniku nepřijatelné změny ve složení potravin nebo nezhoršily jejich organoleptické vlastnosti;