10/sv. 3 Úřední věstník Evropské unie 81 32002R0332 23.2.2002 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 53/1 NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 308 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem ('), s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (?), s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (?) vzhledem k těmto důvodům: (1) Čl. 119 odst. 1 druhý pododstavec a článek 119 odst. 2 Smlouvy stanoví, že Rada na základě doporučení Komise vydaného po konzultaci s Hospodářským a finančním výborem poskytne vzájemnou pomoc člen- skému státu, u něhož nastaly nebo mu vážně hrozí obtíže s jeho platební bilancí. Článek 119 neurčuje nástroj, který se pro takovou předvídanou vzájemnou pomoc použije. Poskytnutí úvěru členskému státu by mělo být možné tak brzy, aby to členský stát podnítilo přijmout ještě včas za podmínek obvyklého směnného kurzu opatření hospodářské politiky, která by měla předejít akutní krizi platební bilance a podpořit jeho úsilí o konvergenci. Každý úvěr členskému státu by měl být vázán na to, že členský stát přijme opatření hospodářské politiky s cílem znovu obnovit nebo zajistit udržitelnou situaci platební bilance a přizpůsobit ji závažnosti situace platební bilance v tomto státě a jejímu vývoji. Příslušné postupy a nástroje by měly být poskytnuty v předstihu, aby umožnily Společenství a členským stá- tům zajistit, že finanční střednědobá pomoc bude v případě potřeby poskytnuta rychle, zejména pokud okolnosti vyžadují okamžitou akci. (!) Úř. věst. C 180 E, 26.6.2001, s. 199. j (?) Stanovisko ze dne 6. září 2001 (dosud nezveřejněné v Uředním věstníku). (?) Úř. věst. C 151, 22.5.2001, s. 18. () Aby mohla být poskytnutá pomoc financována, musí být Společenství schopno užít svoji kredibilitu k zapůjčení prostředků, které budou poskytnuty dotyč- nému členskému státu formou úvěrů. Operace tohoto typu jsou nutné k dosažení cílů Společenství defino- vaných ve Smlouvě, zejména k harmonickému rozvoji hospodářských činností v celém Společenství. Za tím účelem byl nařízením Rady (EHS) č. 1969/88 (*) zaveden  jednotný systém poskytování střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států. Členské státy, které zavedly jednotnou měnu, nemají již od 1. ledna 1999 nárok na střednědobou finanční pomoc. Systém finanční pomoci by však měl být zacho- ván nejen pro případné potřeby stávajících členských států, které nepřijaly euro, ale také pro potřeby nových členských států do doby, než euro přijmou. Zavedení jednotné měny podstatně snížilo  počet členských států, které mohou systému využívat. To opra- vňuje ke snížení současného limitu 16 miliard EUR. Úvěrový limit by však měl být udržován na dostatečně vysoké úrovni, aby náležitě uspokojil současně potřeby několika členských států. Snížení úvěrového limitu ze 16 na 12 miliard EUR se jeví přiměřené pro zabezpečení této potřeby a pro zohlednění nadcházejícího rozšíření Evropské unie. Výrazná nerovnováha mezi počtem možných příjemců úvěrů během třetí etapy hospodářské a měnové unie a počtem zemí, které jsou schopny je financovat, činí udržení přímého financování úvěrů poskytovaných všemi ostatními členskými státy obtížným. Tyto úvěry by proto měly být financovány výhradně sjednáváním na kapitálových trzích nebo u finančních institucí, které nyní dosáhly stupně vývoje a zralosti, který by jim reali- zaci takového financování měl umožnit. ( Úř. věst. L 178, 8.7.1988, s. 1. Nařízení ve znění aktu o přistoupení z roku 1994.