15/sv. 7 Úřední věstník Evropské unie 375 32003L0004 L 41/26 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÉ UNIE 14.2.2003 SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2003/4/ES ze dne 28. ledna 2003 o přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí a o zrušení směrnice Rady 90/313/EHS EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 175 odst. 1 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (!), s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (?), s ohledem na stanovisko Výboru regionů (*), v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (*) s ohledem na společný návrh schválený dohodovacím výborem dne 8. listopadu 2002, vzhledem k těmto důvodům: (1) Lepší přístup veřejnosti k informacím o životním prostředí a šíření těchto informací přispívají k větší osvětě v otáz- kách životního prostředí, k volné výměně názorů, k účin- nější účasti veřejnosti při rozhodování o otázkách život- ního prostředí a ve svém výsledku k lepšímu životnímu prostředí. Směrnice Rady 90/313/EHS ze dne 7. července 1990 o svobodě přístupu k informacím o životním prostředí (*) zahájila proces změn způsobem, v němž orgány veřejné správy přistupují k řešení otázek otevřenosti a transparent- nosti, přičemž zavádějí opatření k výkonu práva přístupu veřejnosti k informacím o životním prostředí, a tento pro- ces je nezbytné dále rozvíjet a pokračovat v něm. Tato směrnice rozšiřuje stávající přístup stanovený směrnicí 90/313/EHS. Článek 8 uvedené směrnice požaduje, aby členské státy informovaly Komisi o získaných zkušenostech, na jejichž základě má Komise vypracovat zprávu pro Evropský par- lament a Radu spolu s návrhem na úpravu směrnice, kte- rou může považovat za vhodnou. Zpráva vypracovaná podle článku 8 uvedené směrnice identifikuje konkrétní problémy, které se vyskytují při praktickém uplatňování směrnice. Úř. věst. C 337 E, 28.11.2000, s.156 a Uř. věst. C 240 E, 28.8.2001, s. 289. Úř. věst. C 116, 20.4.2001, s. 43. Úř. věst. C 148, 18.5.2001, s. 9. Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 14. března 2001 (Úř. věst. C 343, 5.12.2001, s. 165), společný postoj Rady ze dne 28. ledna 2002 (Úř. věst. C 113 E, 14. 5. 2002, s. 1) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 30. května 2002 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). Rozhodnutí Rady ze dne 16. prosince 2002 a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 18. prosince 2002. Úř. věst. L 158, 23.6.1990, s. 56. () (10) (11) Dne 25. června 1998 podepsalo Evropské společenství Úmluvu o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na roz- hodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí („Aarhuskou úmluvu“). Ustanovení právních předpisů Společenství musí být v souladu s uve- denou úmluvou vzhledem k jejímu závěru přijatému Evropským společenstvím. V zájmu zvýšené transparentnosti je vhodné směrnici 90/313/EHS spíše nahradit, než ji měnit, a poskytnout tak zúčastněným stranám jednoduchý, jasný a logicky sklou- bený legislativní text. Rozdíly mezi právními předpisy členských států, které se týkají přístupu k informacím o životním prostředí, jež jsou v držení orgánů veřejné správy, mohou v rámci Společen- ství vést k rozdílnému přístupu k těmto informacím nebo k rozdílným podmínkám hospodářské soutěže. Je nezbytné zajistit, aby fyzické a právnické osoby měly stejné právo přístupu k informacím o životním prostředí v držení orgánů veřejné správy nebo orgánům veřejné správy určených, aniž by tyto osoby musely prokazovat svůj oprávněný zájem. Je rovněž nezbytné, aby orgány veřejné správy zpřístupnily široké veřejnosti informace o životním prostředí a šířily je v co největší možné míře, zejména prostřednictvím infor- mačních a komunikačních technologií. Při podávání zpráv a přezkumu této směrnice je potřebné k budoucímu roz- voji těchto technologií přihlížet. Definice informací o životním prostředí by měla být vyjas- něna tak, aby v jakékoli formě obsahovala informace o stavu životního prostředí, o faktorech, opatřeních nebo činnostech ovlivňujících nebo pravděpodobně ovliv- ňujících životní prostředí nebo určených k jeho ochraně, o analýzách užitku a nákladů a ekonomických analýzách použitých v rámci těchto opatření nebo činností a také informace o stavu lidského zdraví a bezpečnosti, včetně kontaminace potravinového řetězce, podmínkách lidského života, kulturních lokalitách a stavebních objektech, pokud jsou nebo mohou být ovlivněny kterýmkoli z těchto aspektů. K zohlednění zásad uvedených v článku 6 Smlouvy, že požadavky na ochranu životního prostředí by měly být zahrnuty do vymezení a provádění politik a činností Spo- lečenství, je nezbytné rozšířit definici orgánů veřejné správy o vládu nebo jiné orgány veřejné správy na vnitro- státní, regionální nebo místní úrovni bez ohledu na to, zda nese konkrétní odpovědnost za životní prostředí nebo ne. Definici je potřebné obdobně rozšířit o jiné osoby nebo subjekty vykonávající funkce veřejné správy ve vztahu k životnímu prostředí podle vnitrostátních právních před- pisů a osoby nebo subjekty jimi řízené, které jsou veřejně odpovědné nebo zastávají funkce ve vztahu k životnímu prostředí.