694 Úřední věstník Evropské unie 15/sv. 7 3200310122 31.12.2003 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÉ UNIE L 346/57 SMĚRNICE RADY 2003/122/EURATOM ze dne 22. prosince 2003 o kontrole vysokoaktivních uzavřených zdrojů záření a opuštěných zdrojů RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na čl. 31odst. 2 a článek 32 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise, vypracovaný po obdržení stanoviska skupiny osob jmenovaných Výborem pro vědu a techniku z řad vědeckých odborníků členských států podle článku 31 Smlouvy, po konzultaci s Evropským hospodářským a sociálním výborem, s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu ('), vzhledem k těmto důvodům: (1) Článek 30 Smlouvy vyžaduje, aby byly ve Společenství při- jaty základní standardy pro ochranu zdraví pracovníků a obyvatelstva před nebezpečím, které vyplývá z ioni- zujícího záření. Směrnice Rady 96/29/Euratom ze dne 13. května 1996, kterou se stanoví základní bezpečnostní standardy na ochranu zdraví pracovníků a obyvatelstva před riziky vyplývajícími z ionizujícího záření (?), je pokračováním řady směrnic, jimiž se stanovují základní bezpečnostní standardy od roku 1959. Čl. 4 odst. 1 písm. e) směrnice 96/29/Euratom vyžaduje předběžné povolení mimo jiné na používání zdrojů záření pro účely průmyslové radiografie, zpracování výrobků, výzkumu nebo ozáření osob pro léčebné účely. Tento požadavek je třeba rozšířit na všechny činnosti spojené s používáním vysokoaktivních zdrojů záření, a to za úče- lem dalšího snížení pravděpodobnosti výskytu úrazů způ- sobovaných těmito zdroji. Před vydáním povolení by měla být přijata odpovídající opatření a předpisy pro bezpečné nakládání se zdroji záření. Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) vydává pravidla pro bezpečnou přepravu radioaktivních Játek, které stanoví limity aktivity pro potřeby těchto pra- videl. Z těchto limitů by se mělo vycházet při vymezení vysokoaktivních uzavřených zdrojů záření spadajících do oblasti působnosti této směrnice (?). Stanovisko ze dne 18. listopadu 2003 (dosud nezveřejněné v Úřed- ním věstníku). Úř. věst. L 159, 29.6.1996, s. 1. Bezpečnostní série č. TS-R-1 (ST, revidováno), MAAE, Vídeň, 2000. (6) (9) (12) Ve směrnici 96/29/Euratom jsou stanoveny hodnoty pro zproštění povinnosti ohlašovat činnost příslušným orgá- nům. Tyto hodnoty jsou v uvedené směrnici definovány na základě zanedbatelného stupně rizika. Protože požadavky této směrnice by neměly být pro držitele malých zdrojů administrativní zátěží neúměrnou možné zdravotní újmě, nemělo by být vymezení vysokoaktivních zdrojů záření rozšířeno až na zprošťovací úrovně stanovené směrnicí 96[29 /Euratom. Na přepravu uzavřených zdrojů mezi členskými státy se vztahuje postup stanovený nařízením Rady (Euratom) č. 1493/93 ze dne 8. června 1993 o přepravě radioaktiv- ních látek mezi členskými státy (*). Ačkoli požadavky vyplývající ze stávajících právních před- pisů na úrovni Společenství i členských států zajišťují základní ochranu, vysokoaktivní zdroje stále představují značná potenciální rizika pro lidské zdraví a pro životní prostředí, a proto musejí být podrobeny přísné kontrole, a to od doby jejich vyrobení až do doby jejich umístění do schváleného zařízení za účelem dlouhodobého skladování nebo uložení. Z důvodu předcházení radiačním haváriím a poškození zdraví je nutné, aby umístění každého vysokoaktivního zdroje bylo známo, registrováno a ověřováno od doby vyrobení zdroje nebo jeho dovozu do Společenství do doby jeho umístění ve schváleném zařízení za účelem dlouhodobého skladování nebo uložení nebo jeho vyve- zení ze Společenství. Změny podmínek vysokoaktivního zdroje, např. jeho umístění nebo používání, by také měly být zaznamenávány a oznamovány. Žádné fyzické ani finanční překážky by za rozumně předvídatelných pod- mínek neměly bránit vhodnému opětovnému využití, recyklaci nebo uložení zdrojů po skončení jejich použí- vání. Případy neplánovaného ozáření by měly být hlášeny pří- slušnému orgánu. Pohyb vysokoaktivních zdrojů v rámci Společenství vyža- duje harmonizaci kontroly těchto zdrojů a informací o nich prostřednictvím uplatňování minimálních kritérií. Zkušenosti však ukazují, že i přes existenci příslušného regulačního rámce může dojít ke ztrátě kontroly nad vyso- koaktivními zdroji. Navíc existence opuštěných zdrojů, vvvvvv iniciativ. ( Úř. věst. L 148, 19.6.1993, s. 1.