23.1.2009 Úřední věstník Evropské unie L 19/29 SMĚRNICE SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2008/ 121/ES ze dne 14. ledna 2009 o názvech textilií (přepracované znění) (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na článek 95 této smlouvy, s ohledem na návrh Komise, s ohledem | na' stanovisko a sociálního výboru (!), Evropského | hospodářského v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (?), vzhledem k těmto důvodům: (1) : Směrnice Evropského parlamentu a Rady 96/74/ES ze dne 16. prosince 1996 o názvech textilií (?) byla několi- krát podstatně změněna (*). Vzhledem k novým změnám by měla být z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti přepracována. (2) : Pokud by se předpisy členských států, které se týkají názvů, složení a označování textilních : výrobků, v jednotlivých členských státech lišily, vytvářelo by to překážky řádnému fungování vnitřního trhu. (3) : Tyto překážky mohou být odstraněny, pokud bude uvádění textilních výrobků na trh na úrovni Společenství podléhat jednotným pravidlům. Je proto nutné harmoni- zovat názvy textilních vláken a údaje na etiketách, ozna- (!) Úř. věst. C 162, 25.6.2008, s. 40. (?) Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 17. června 2008 (dosud nezveřejněné v Uředním věstníku) a rozhodnutí Rady ze dne 16. prosince 2008. () Úř. věst. L 32, 3.2.1997, s. 38. () Viz část A přílohy VI. (10) čeních a v průvodních dokladech textilních výrobků v různých stadiích jejich výroby, zpracování a distribuce. Úprava by měla zahrnout rovněž některé výrobky, které nejsou vyrobeny výlučně z textilních materiálů, ale obsa- hují textilie, jež tvoří podstatnou část výrobku nebo na které výrobce, zpracovatel nebo obchodník zvlášť upozorňuje. Tolerance týkající se „cizích vláken“, která již byla stano- vena pro čisté výrobky, by se měla uplatňovat rovněž pro směsi. Má-li být dosaženo cílů vnitrostátních předpisů v této oblasti, mělo by být označování povinné. V případech, kdy je v době výroby technicky obtížné určit materiálové složení výrobku, lze na etiketě uvést vlákna, která byla v této době známa, pokud představují určitý procentní podíl na hotovém výrobku. Pro zabránění rozdílům při uplatňování předpisů ve Společenství je třeba stanovit přesné způsoby označování některých textilních výrobků složených ze dvou nebo více složek a rovněž určit složky textilních výrobků, které není třeba při označování a při analýzách brát v úvahu. Textilní výrobky, u kterých se vyžaduje pouze označo- vání společnou etiketou, a textilní výrobky prodávané v metráži nebo odstřizích by měly být nabízeny k prodeji takovým způsobem, aby se spotřebitel mohl plně seznámit s údaji uvedenými na společném obalu nebo na návinu. Je věcí členských států rozhodovat o opatřeních, která musí být k tomuto účelu přijata. Používání popisů nebo názvů, které se těší zvláštní vážnosti mezi uživateli a zákazníky, by mělo podléhat určitým podmínkám.