152 Úřední věstník Evropské unie 19/sv. 4 32001R1338 4.7.2001 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 181/6 NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 1338/2001 ze dne 28. června 2001, kterým se stanoví opatření nutná k ochraně eura proti padělání RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 123 odst. 4 třetí větu této smlouvy, s ohledem na návrh Komise (!), s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (?), s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (?), vzhledem k těmto důvodům: (1) Nařízení Rady (ES) č. 974/[98 ze dne 3. května 1998 o zave- dení eura (*) stanoví, že počínaje 1. lednem 2002 uvede Evropská centrální banka (ECB) a národní centrální banky zúčastněných členských států do oběhu eurobankovky a zúčastněné členské státy uvedou do oběhu euromince. Proto je nutné urychleně přijmout systém ochrany eura proti padělání tak, aby mohl být funkční před uvedením eurobankovek a euromincí do oběhu. Opatření stanovená aktem Rady ze dne 26. července 1995 o vypracování Úmluvy o zřízení Evropského policejního úřadu (Úmluvy o Europolu) (%), a rozhodnutím Rady ze dne 29. dubna 1999 o rozšíření působnosti Europolu na boj proti padělání peněz a platebních prostředků (%), mají obecně padělání potírat. V rámcovém rozhodnutí ze dne 29. května 2000 o zvý- šené ochraně trestními a jinými sankcemi proti padělání ve spojitosti se zaváděním eura () přijala Rada ustanovení, Úř. věst. C 337 E, 28.11.2000, s. 264. Stanovisko ze dne 3. května 2001 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). Úř. věst. C 19, 20.1.2001, s. 18. Úř. věst. L 139, 11.5.1998, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 2596/2000 (Úř. věst. L 300, 29.11.2000, s. 2). Úř. věst. C 316, 27.11.1995, s. 1. Úř. věst. C 149, 28.5.1999, s. 16 a oprava v Úř. věst. C 229, 12.8.1999, s. 14. Úř. věst. L 140, 14.6.2000, s. 1. () která mají zabezpečit, aby bylo euro vhodným způsobem chráněno účinnými trestněprávními opatřeními. Opatření na ochranu eura proti padělání se týkají Spole- čenství v rámci jeho odpovědnosti za jednotnou měnu. Samy členské státy nemohou právní ochranu eura uspo- kojivě zajistit, protože eurobankovky a euromince budou obíhat i mimo území zúčastněných členských států. Je proto nezbytné přijmout právní předpisy Společenství, které definují opatření nutná k tomu, aby eurobankovky a euromince obíhaly za řádných podmínek, aby byla zajiš- těna celkově účinná a souvislá ochrana eura proti činnos- tem, které by mohly ohrozit jeho důvěryhodnost, a tedy přijmout vhodná opatření k tomu, aby bylo vše připraveno včas před 1. lednem 2002. Pro účely uplatňování tohoto nařízení je nutné definovat nebo převzít stávající definice určitých pojmů, například „padělání eura“, „technické a statistické údaje“ a „vnitro- státní orgány příslušné k šetření“, mimo jiné s přihlédnutím ke sběru a analýze údajů o padělání, včetně „ústředen“ podle článku 12 Ženevské úmluvy. Je třeba zajistit, aby technické a statistické údaje o padě- laných eurobankovkách a mincích a pokud možno o neau- torizovaných bankovkách shromážděné příslušnými vni- trostátními orgány byly předávány ECB, přičemž by příslušné vnitrostátní orgány a Komise měly podle své působnosti přístup k těmto údajům. Rovněž se předpokládá, že k těmto údajům bude mít přístup Europol na základě dohody s ECB. Středisko pro analýzu padělků, založené a řízené pod zášti- tou ECB v souladu s jejími obecnými zásadami (š), soustřeďuje klasifikaci a analýzu technických údajů týkajících se padělaných bankovek. Obecné zásady Evropské centrální banky ze dne 26. srpna 1998 o některých ustanoveních týkajících se eurobankovek, ve znění ze dne 26. srpna 1999 (Uř. věst. L 258, 5.10.1999, s. 32).