3.6.2006 Úřední věstník Evropské unie L 150/13 ROZHODNUTÍ RADY ze dne 15. května 2006, kterým se Litevské republice povoluje uplatňovat opatření odchylující se od článku 21 šesté směrnice Rady 77/388[/EHS o harmonizaci právních předpisů členských států týkajících se daní z obratu (2006/388/ES) RADA EVROPSKÉ UNIE, (5) | Účelem odchylky požadované Litvou je za určitých s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na šestou směrnici Rady 77/388[EHS ze dne 17. května 1977 o harmonizaci právních předpisů členských států ) týkajících se daní z obratu — Společný systém daně z přidané hodnoty: jednotný základ daně (!); a zejména na článek 27 uvedené směrnice, s ohledem na návrh Komise, vzhledem k těmto důvodům: (1) : Podle čl. 27 odst. 1 směrnice 77|388/EHS může Rada jednomyslně na návrh Komise povolit kterémukoli člen- skému státu, aby zavedl zvláštní opatření odchylující se od uvedené směrnice, jejichž cílem je zjednodušit postup vyměřování daně nebo zabránit určitým druhům daňo- vých úniků nebo vyhýbání se daňovým povinnostem. (2) — Litevská republika (dále jen „Litva“) požádala dopisem, který generální sekretariát Komise zaevidoval dne 28. června 2005, o povolení zavést opatření odchylující se od článku 21 směrnice 77|[388/EHS. (3) V souladu s čl. 27 odst. 2 směrnice 77[388/EHS uvědo- mila Komise o žádosti Litvy dopisem ze dne 22. srpna 2005 ostatní členské státy. Dopisem ze dne 23. srpna 2005 oznámila Komise Litvě, že již má k dispozici veškeré | informace, které považuje za  nezbytné k posouzení žádosti. (4) — Ustanovení čl. 21 odst. 1 směrnice 77/388/ES ve znění uvedeném v článku 28g uvedené směrnice stanoví, že v rámci vnitřního systému je k placení daně z přidané hodnoty (DPH) zpravidla povinna osoba povinná k dani, která dodává zboží nebo poskytuje služby. (11) (!) Úř. věst. L 145, 13.6.1977, s. 1. Směrnice naposledy pozměněná směrnicí 2006/18/ES (Uř. věst. L 51, 22.2.2006, s. 12). podmínek v případě úpadkových řízení nebo restruktu- ralizačních řízení pod soudním dohledem, transakcí se dřevem, dodání železného a neželezného odpadu a stavebních prací učinit povinným k DPH, která se vzta- huje na dodání zboží a poskytovaní služeb, příjemce. Osoby povinné k dani, které jsou předmětem úpadko- vého řízení nebo restrukturalizačního řízení pod soudním dohledem, nemohou často kvůli finančním potížím odvádět DPH uvalenou na jejich dodání zboží a poskytované služby. Příjemce zboží nebo služeb si však může odečíst DPH, i přestože ji dodavatel zboží či posky- tovatel služeb neodvedl. Na litevském trhu se dřevem se objevily problémy, které souvisejí s jeho povahou a podniky, které se na něm podílí. Tento trh je ovládán malými místními společ- nostmi, které působí velmi často jako přeprodejci či zprostředkovatelé, jež daňové orgány mohou pouze těžko sledovat. Nejčastější způsob vyhýbání se daňovým povinnostem spočívá v tom, že společnost fakturuje dodávky a zanikne bez zaplacení daně, přičemž zanechá zákazníkovi platný účet, který ho opravňuje k daňovému odpočtu. Podobné problémy s neplacením fakturované DPH se v Litvě objevily rovněž v odvětví recyklace železa a neželezných kovů. Mimoto se srovnatelné problémy objevují i v litevském odvětví stavebnictví, zejména pokud jde o DPH fakturo- vanou subdodavateli, kteří následně mizí. Určením příjemce jako osoby povinné platit DPH ve výše zmíněných případech, které mají nepříznivý dopad na veřejné finance, odstraňuje odchylka potíže, ke kterým dochází, bez toho, aby ovlivnila výši daně, kterou je nutno zaplatit. To usnadňuje daňovým orgánům práci při vyměřování daní a zabraňuje určitým druhům daňo- vých úniků nebo vyhýbání se daňovým povinnostem. Toto opatření je úměrné sledovanému cíli, neboť nemá být uplatňováno všeobecně, ale pouze v určitých přípa- dech a odvětvích, v kterých nastávají značné problémy, pokud jde o vyměřování daně, daňové úniky nebo vyhý- bání se daňovým povinnostem.