16 Úřední věstník Evropské unie 01/sv. 3 31998R2531 27.11.1998 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 318/1 NAŘÍZENÍ RADY (ES) č. 2531/98 ze dne 23. listopadu 1998 o uplatňování minimálních rezerv Evropskou centrální bankou RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na protokol č. 3 o statutu Evropského systému cent- rálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut“), a zejména na článek 19.2 tohoto statutu, s ohledem na doporučení Evropské centrální banky (dále jen „ECB“) ()), s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (?), s ohledem na stanovisko Komise (?), v souladu s postupem uvedeným v čl. 106 odst. 6 Smlouvy o založení Evropského společenství (dále jen „Smlouva“) a článku 42 statutu a za podmínek článku 43.1 statutu a bodu 8 protokolu č. 11 o některých ustanoveních týkajících se Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, (1) vzhledem k tomu, že článek 19.2 ve spojení s článkem 43.1 statutu, bodem 8 protokolu č. 11 a bodem 2 protokolu č. 12 oněkterých ustanoveních týkajících se Dánska nezak- ládá pro nezúčastněné členské státy žádná práva ani jim neukládá žádné povinnosti; vzhledem k tomu, že článek 19.2 statutu stanoví, že Rada mimo jiné určí základ pro minimální rezervy a nejvýše přípustný poměr mezi těmito rezervami a jejich základem; vzhledem k tomu, že článek 19.2 statutu také stanoví, že Rada mimo jiné určí přiměřené sankce pro případy nedo- držení uvedených požadavků; že toto nařízení stanoví zvláštní sankce; že toto nařízení odkazuje, pokud se jedná o zásady a postupy při uvalování sankcí, na nařízení Rady (ES) č. 2532/98 ze dne 23. listopadu 1998 o pravomoci Úř. věst. C 246, 6.8.1998, s. 6. Úř. věst. C 328, 26.10.1998. Stanovisko ze dne 8. října 1998 (dosud nezveřejněné v Úředním věstníku). Evropské centrální banky uvalovat sankce (*) a upravuje zjednodušený postup při uvalování sankcí za určitá proti- právní jednání; že v případě rozporu mezi ustanoveními nařízení (ES) č. 2532/98 a ustanoveními tohoto nařízení, která ECB umožňují uvalovat sankce, mají přednost usta- novení tohoto nařízení; vzhledem k tomu, že článek 19.1 statutu stanoví, že Rada guvernérů ECB může vydat nařízení týkající se výpočtu a určování požadované výše minimálních rezerv; vzhledem k tomu, že má-li být povinnost minimálních rezerv účinně využita jako nástroj k řízení peněžního trhu a k provádění měnové regulace, musí být systém jejího ukládání strukturován tak, aby ECB byla schopna dosta- tečně pružně stanovovat požadavky na minimální rezervy v souvislosti s měnícími se hospodářskými a finančními poměry ve zúčastněných členských státech a v závislosti na nich; že ECB musí být v tomto ohledu dostatečně pružná, aby mohla reagovat na nové platební techniky, například na rozvoj elektronických peněz; že ECB může uložit povin- nost minimálních rezerv ve vztahu k závazkům vyplývajícím z podrozvahových položek, zejména těch, které jsou samy o sobě nebo ve spojení s jinými rozva- hovými nebo podrozvahovými položkami srovnatelné se závazky uváděnými v rozvaze, aby touto povinností ome- zila možnosti obcházení požadavků na minimální rezervy; vzhledem k tomu, že při vydávání podrobných nařízení o povinnosti minimálních rezerv, včetně nařízení o stano- vení skutečných sazeb minimálních rezerv, o případném úročení rezerv, o jakémkoli osvobození od povinnosti minimálních rezerv nebo o změně těchto požadavků pro jednu nebo několik vymezených skupin institucí, je ECB povinna jednat v souladu s cíli Evropského systému cent- rálních bank (dále jen „ESCB“) stanovenými v čl. 105 odst. 1 Smlouvy a článku 2 statutu; že to mimo jiné zahr- nuje uplatňování zásady, že je třeba zamezit významnému ( UÚř. věst. L 318, 27.11.1998, s. 4.