9.7.2004 Úřední věstník Evropské unie L 239/5 NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 1258/2004 ze dne 8. července 2004, kterým se doplňuje příloha nařízení (ES) č. 2400/96 o zápisu určitých názvů do „Rejstříku chrá- něných označení původu a chráněných zeměpisných označení“ (Paia de Toucinho de Estremoz e Borba, Chourico de Carne de Estremoz e Borba, Paia de Lombo de Estremoz e Borba, Morcela de Estremoz e Borba, Chourico grosso de Estremoz e Borba, Paia de Estremoz e Borba) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2081/92 ze dne 14. července 1992 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin(!), a zejména na čl. 6 odst. 4 a čl. 7 odst. 5 písm. b) uvedeného nařízení, vzhledem k těmto důvodům: Podle článku 5 nařízení (EHS) č. 2081/92 předalo Portu- galsko Komisi šest žádostí o zápis chráněných zeměpis- ných označení pro názvy „Paia de Toucinho de Estremoz e Borba“, „Chourico de Carne de Estremoz e Borba“, „Paia de Lombo de Estremoz e Borba“, „Morcela de Estremoz e Borba“, „Chourico grosso de Estremoz e Borba“, „Paia de Estremoz e Borba“. Postupem podle čl. 6 odst. 1 uvedeného nařízení bylo zjištěno, že žádosti jsou s uvedeným nařízením v souladu, zejména pak že obsahují všechny údaje uvedené v jeho článku 4. Základní údaje žádostí o zápis těchto názvů uvedené ve specifikacích produktů byly zveřejněny v Uředním věstníku Evropských společenství dne 27. dubna 2002 (?). Italská republika vznesla u Komise proti zápisu těchto názvů námitky podle článku 7 nařízení (EHS) č. 2081/92. Námitky se týkaly nedodržení podmínek stanovených v článku 2 nařízení a byly přípustné ve smyslu čl. 7 odst. 4 nařízení. Komise vyzvala oba dotčené členské státy k hledání vzájemné dohody podle jejich vnitrostát- ních postupů. (!) Úř. věst. L 208, 24.7.1992, s. 1. Nařízení naposledy pozměněné nařízením (ES) č. 806/2003 (Úř. věst. L 122, 16.5.2003, s. 1). () Úř. věst. C 102, 27.4.2002, s. 2. (6) 7) (11) Vzhledem k tomu, že ve lhůtě tří měsíců nedošlo mezi Portugalskou republikou a Italskou republikou k dohodě, Komise musí přijmout rozhodnutí postupem  podle článku 15. Zaprvé, zeměpisná oblast produkce surovin není podle Italské republiky přesně vymezena, a důkaz o původu proto nelze uznat. Kromě toho, co se týče použitého zvířecího plemene, vzhledem k tomu, že není zmíněna možnost křížení, je důkaz o původu nedostatečný, a to i kdyby existovala plemenná kniha uvedené rasy. V případě chráněného zeměpisného označení (CHZO) jsou podmínky článku 2 nařízení (EHS) č. 2081/92 splněny pro každé z těchto šesti jmen, neboť oblast zpracování je přesně vymezena a souvislost je dána pověstí a zvláštními organoleptickými vlastnostmi. Argu- ment Italské republiky není relevantní, neboť důkaz o původu spočívá v tomto případě v důkazu o zpracování ve vymezené zemědělské oblasti, a nikoli v důkazu o původu suroviny. Specifikace však může obsahovat objektivní kritéria výběru suroviny. Zadruhé, prohlášení o tradiční výrobě za použití „řádně schválených“ zařízení není podle Italské republiky platné, pokud nejsou uvedeny sledované parametry ani právní subjekt, kterému bylo schválení uděleno. Žádosti o zápis navíc nepopisují sledované fáze a parametry ve výrobním procesu, kterými jsou například čas a teplota uzení a možnosti a způsoby zrání podle tradičních postupů. Dokumenty předložené spolu s žádostmi o zápis proka- zují, že je vedena evidence schválených provozoven, které podléhají kontrolám, jež umožňují ověřit, že tyto provo- zovny dodržují parametry uvedené ve specifikacích. Sledované fáze a parametry ve výrobním procesu jsou podrobně rozvedené ve specifikacích : předložených Komisi. Zatřetí, podle Italské republiky je cílem žádostí o zápisy těchto názvů spíše komerční odlišení velmi podobných produktů nežli podpora rozmanitosti zemědělské produkce, která je doporučována ve druhém bodu odůvodnění nařízení (EHS) č. 2081/92.