11.2.2009 Úřední věstník Evropské unie L 40/3 NAŘÍZENÍ KOMISE (ES) č. 123/2009 ze dne 10. února 2009, kterým se mění nařízení (ES) č. 1266/2007, pokud jde o podmínky pro přesuny zvířat v rámci téhož uzavřeného pásma a podmínky pro udělování výjimky ze zákazu přesunů zvířat stanoveného směrnicí Rady 2000/75/ES (Text s významem pro EHP) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na směrnici Rady 2000/75/ES ze dne 20. listopadu 2000, kterou se stanoví zvláštní ustanovení týkající se tlumení a eradikace katarální horečky ovcí (!), a zejména na čl. 9 odst. 1 písm. c), články 11 a 12 a čl. 19 třetí pododstavec uvedené směrnice, vzhledem k těmto důvodům: Směrnice 2000/75/ES stanoví pravidla a opatření pro tlumení a eradikaci katarální horečky ovcí, zahrnující pravidla pro vymezení ochranných pásem a pásem dozoru, provádění programů očkování a zákazu pro zvířata tato pásma opustit. Nařízení Komise (ES) č. 1266/2007 (?) stanoví pravidla pro tlumení, sledování, dozor a omezení přesunů zvířat uvnitř. ochranných pásem a pásem dozoru (dále jen „uzavřená pásma“) a mimo ně v souvislosti s katarální horečkou ovcí. Příloha III uvedeného nařízení stanoví rovněž podmínky pro výjimky ze zákazu přesunů vnímavých zvířat a jejich spermatu, vajíček a embryí stanoveného směrnicí 2000/75/ES. Na základě stanoviska Vědecké komise pro zdraví a dobré životní podmínky zvířat Evropského úřadu pro bezpečnost potravin o vektorech a očkovacích látkách (?) přijatého dne 27. dubna 2007 je očkování vhodným (!) Úř. věst. L 327, 22.12.2000, s. 74. (?) Úř. věst. L 283, 27.10.2007, s. 37. (*) The EFSA Journal (2007) 479, s. 1-29. nástrojem | k tlumení | katarální k předcházení  klinickým k omezování ztrát zemědělců. horečky owí a ohniskům, a  tedy Očkování zvířat proti katarální horečce ovcí představuje zásadní změnu v imunitním stavu populace vnímavých druhů. Důkaz o nepřítomnosti obecného nebo specific- kého sérotypu (obecných nebo specifických sérotypů) viru katarální horečky ovcí v části uzavřeného pásma by měly předkládat členské státy na základě výsledků programů pro sledování katarální horečky ovcí uplatně- ných podle nařízení (ES) č. 1266/2007. Tyto programy sledování měly zahrnovat alespoň pasivní klinický dozor a aktivní dozor v laboratoři alespoň prostřednictvím sledování s použitím ověřovacích zvířat. Dozor v laboratoři s použitím ověřovacích zvířat by neměl být omezen pouze na sérologický test, ale může být prováděn také jinými diagnostickými metodami, konkrétně testy identifikace původce. Od očkování v případě nepřítomnosti výskytu viru by se nemělo odrazovat a nemělo by být bráněno preventiv- nímu očkování v uzavřených pásmech bez výskytu viru. Podle směrnice 2000/75/ES je však očkování proti kata- rální horečce ovcí povoleno pouze v ochranném pásmu. Podle ustanovení čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 1266/2007 přesuny zvířat uvnitř téhož uzavřeného pásma, kde se vyskytuje tentýž sérotyp (tytéž sérotypy) viru katarální horečky ovcí, příslušný orgán povolí, pokud zvířata, která mají být přesunuta, nevykazují v den přepravy žádné klinické příznaky katarální horečky ovcí, přičemž se předpokládá, že nepředstavují žádné další riziko pro zdraví zvířat. Oblasti, kde bylo provedeno očkování a kde se nevysky- tuje: specifický sérotyp (specifické sérotypy) katarální horečky ovcí, představují nižší riziko než jiné oblasti, které jsou částí uzavřeného pásma, kde se virus vyskytuje. Členským státům by proto mělo být povoleno vymezit v rámci ochranného pásma oblasti, kde bylo provedeno očkování a kde se žádný specifický sérotyp (specifické sérotypy) nevyskytuje. Umysl vymezit tyto oblasti by měl být sdělen Komisi spolu s veškerými informacemi potvrzujícími jeho odůvodněnost. Ostatní členské státy by o tomto vymezení měly být rovněž informovány.