132 Úřední věstník Evropské unie 05|/sv. 4 32001L0045 19.7.2001 ÚŘEDNÍ VĚSTNÍK EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ L 195/46 SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 200 1/45/ES ze dne 27. června 2001, kterou se mění směrnice Rady 89/655/EHS o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví pro používání pracovního zařízení zaměstnanci při práci (druhá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89/391/EHS) (Text s významem pro EHP) EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, a zejména na čl. 137 odst. 2 této smlouvy,, s ohledem na návrh Komise předložený po konzultaci s Porad- ním výborem pro bezpečnost, hygienu a ochranu zdraví při prá- ci () s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (?), po konzultaci s Výborem regionů, v souladu s postupem stanoveným v článku 251 Smlouvy (?), vzhledem k těmto důvodům: (1) Ustanovení čl. 137 odst. 2 Smlouvy stanoví, že Rada přijímá směrnice určující minimální požadavky na pod- poru zlepšování zejména pracovního prostředí a k zabez- pečení vyšší úrovně ochrany bezpečnosti a zdraví pracov- níků. Podle uvedeného článku by tyto směrnice neměly ukládat žádná správní, finanční ani právní omezení bránící zaklá- dání a rozvoji malých a středních podniků. Zlepšení bezpečnosti, hygieny a ochrany zdraví zaměst- nanců při práci je cíl, který nesmí být podřízen úvahám ryze ekonomické povahy. Pro zaručení bezpečnosti a zdraví zaměstnanců je nezbytné dodržování minimálních požadavků určených k zajištění vyšší úrovně bezpečnosti a ochrany zdraví pro používání pracovního zařízení. Předpisy přijaté na základě čl. 137 odst. 2 Smlouvy nebrání žádnému členskému státu, aby si zachoval nebo zavedl přísnější opatření na ochranu pracovních podmínek sluči- telná se Smlouvou. Úř. věst. C 247 E, 31.8.1999, s. 23 a Úř. věst. C 62 E, 27.2.2001, s. 113. Úř. věst. C 138, 18.5.1999, s. 30. Stanovisko Evropského parlamentu ze dne 21. září 2000 (Úř. věst. C 146, 17.5.2001, s. 78), společný postoj Rady ze dne 23. března 2001 (Úř. věst. C 142, 15.5.2001, s. 16) a rozhodnutí Evropského parlamentu ze dne 14. června 2001. (6) (10) (12) Práce ve výšce může vystavovat zaměstnance zvlášť závaž- ným rizikům pro jejich zdraví a bezpečnost, zejména rizi- kům pádů z výšky a dalším vážným pracovním úrazům, které tvoří velkou část všech úrazů, zejména smrtelných úrazů. Osoby samostatně výdělečně činné a zaměstnavatelé, pokud sami provádějí pracovní činnost a osobně používají pracovní zařízení určené pro vykonávání dočasné práce ve výšce, mohou ohrožovat zdraví a bezpečnost zaměst- nanců. Směrnice Rady 92[57|/EHS ze dne 24. června 1992 o minimálních požadavcích na bezpečnost a ochranu zdraví na dočasných nebo mobilních staveništích (osmá samostatná směrnice ve smyslu čl. 16 odst. 1 směrnice 89[391/EHS) (*) ukládá těmto skupinám osob povinnost dodržovat mimo jiné článek 4 a přílohu I směrnice 89/655/EHS (%). Každý zaměstnavatel, který zamýšlí provádět dočasnou práci ve výšce, musí zvolit zařízení poskytující odpovída- jící ochranu proti pádům z výšky. Obvykle kolektivní ochranná opatření pro zabránění pádům poskytují lepší ochranu než osobní ochranná opatření. Výběr a použití zařízení vhodného pro každé konkrétní místo, aby předcházelo a vyloučilo nebezpečí, by měly být případně doprovázeny zvláštní přípravou a doplňkovým šetřením. Žebříky, lešení a lana jsou zařízeními nejčastěji používa- nými při výkonu dočasné práce ve výšce, a bezpečnost a zdraví zaměstnanců vykonávajících tento druh práce proto závisí v podstatné míře na jejich správném použití. Způsob, kterým mohou zaměstnanci tato zařízení nejbez- pečněji použít, proto musí být přesně stanoven. Z tohoto důvodu je požadováno odpovídající zvláštní školení zaměstnanců. Tato směrnice je nejvhodnějším prostředkem pro dosažení vytyčených cílů a nepřekračuje to, co je k jejich dosažení nezbytné. Tato směrnice představuje konkrétní příspěvek k vytvoření sociálního rozměru vnitřního trhu. ř. věst. L 245, 26.8.1992, s. 6. . věst. L 393, 30.12.1989, s. 1.