29.10.2008 Úřední věstník Evropské unie L 285/9 SMĚRNICE SMĚRNICE KOMISE 2008/100/ES ze dne 28. října 2008, kterou se mění směrnice Rady 90/496/EHS o nutričním označování potravin, pokud jde o doporučené denní dávky, převodní faktory pro energetickou hodnotu a definice (Text s významem pro EHP) KOMISE EVROPSKÝCH SPOLEČENSTVÍ, s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství, s ohledem na směrnici Rady 90/496/EHS ze dne 24. září 1990 o nutričním označování potravin (!), a zejména na čl. 1 odst. 4 písm. a) a j) a na čl. 5 odst. 2 uvedené směrnice, po konzultaci s Evropským úřadem pro bezpečnost potravin, vzhledem k těmto důvodům: (1) Směrnice 90/496/EHS stanoví, že má být vymezena „vláknina“. V příloze nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1924/2006 ze dne 20. prosince 2006 o výživových a zdravotních tvrzeních při označování potravin (?) jsou stanoveny podmínky pro výživová tvrzení jako „zdroj vlákniny“ nebo „s vysokým obsahem vlákniny“. Z důvodu srozumitelnosti a soudržnosti s dalšími práv- ními předpisy Společenství, které se odkazují na tento pojem, je nezbytné stanovit definici „vlákniny“. Definice vlákniny by měla brát v úvahu příslušnou práci výboru Codex Alimentarius a prohlášení o potravní vláknině vydané dne 6. července 2007 vědeckou komisí pro dietetické výrobky, výživu a alergie při Evropském úřadu pro bezpečnost potravin. Vláknina je tradičně konzumována ve formě rostlinného materiálu a má jeden nebo více prospěšných fyziologic- kých účinků: například zkracuje dobu průchodu střevy, zvyšuje objem stolice, je kvasitelná mikroflórou tlustého střeva, snižuje celkový krevní cholesterol, snižuje krevní hladiny LDL cholesterolu, snižuje postprandiální krevní glukózu nebo snižuje hladiny krevního inzulínu. Nejno- vější vědecké důkazy dokládají, že podobných prospěš- ných fyziologických účinků lze dosáhnout prostřednic- tvím dalších uhlovodíkových polymerů, které nejsou stra- vitelné a v přijímané potravě se přirozeně nevyskytují. (?) Úř. věst. L 276, 6.10.1990, s. 40. (?) Úř. věst. L 12, 18.1.2007, s. 3. (10) Z tohoto důvodu je vhodné, aby definice vlákniny zahrnovala uhlovodíkové polymery s jedním nebo více prospěšnými fyziologickými účinky. Uhlovodíkové polymery rostlinného původu, které vyho- vují definici vlákniny, mohou být v rostlinách úzce svázány s ligninem nebo dalšími složkami, které nejsou na bázi uhlovodíků, například fenolovými sloučeninami, vosky, saponiny, fytázami, kutinem, fytosteroly. Tyto látky, jsou-li úzce svázány s uhlovodíkovými polymery rostlinného původu a extrahovány při analýze vlákniny s těmito uhlovodíkovými polymery, lze považovat za vlákninu. Jsou-li však tyto látky od uhlovodíkových poly- merů odděleny a přidány do potravy, za vlákninu by být považovány neměly. S cílem zohlednit aktuální vývoj poznatků v oblasti vědy a techniky je třeba upravit seznam převodních faktorů pro energetickou hodnotu. Zpráva FAO ze semináře o energetické hodnotě potravin — metody analýzy a konverzní faktory (Food energy — methods of analysis and conversion factors) ukazuje, že 70 procent vlákniny v tradičních potravinách je považo- váno za kvasitelnou vlákninu. Z tohoto důvodu je vhodné, aby průměrná energetická hodnota pro vlákninu činila 8 kJ/g (2 kcal/g). Erythritol může být používán v celé řadě potravin a používá se mimo jiné jako náhražka živin, jako je cukr, tam, kde je požadována nižší energetická hodnota. Erythritol je polyalkohol a podle platných pravidel stano- vených v čl. 5 odst. 1 směrnice 90/496/EHS by se jeho energetická hodnota vypočítala s pomocí převod- ního faktoru pro polyalkoholy, který činí 10 kJ/g (2,4 kcal/g). Použití tohoto převodního faktoru pro ener- getickou hodnotu by plně neinformovalo spotřebitele o snížené energetické hodnotě výrobku, které se dosáhne použitím erythritolu při jeho výrobě. Vědecký výbor pro potraviny ve svém stanovisku k erythritolu ze dne 5. března 2003 konstatoval, že energie poskytovaná eryt- hritolem je nižší než 0,9 kJ/g (méně než 0,2 kcal/g). Pro erythritol je proto žádoucí přijmout vhodný převodní faktor pro energetickou hodnotu.