L 173/2 Uřední věstník Evropské unie 26.6.2013 NAŘÍZENÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 611/2013 ze dne 24. června 2013 o opatřeních vztahujících se na oznámení o narušení bezpečnosti osobních údajů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES o soukromí a elektronických komunikacích EVROPSKÁ KOMISE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/58[ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (Směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (*), a zejména na čl. 4 odst. 5 uvedené směrnice, po konzultaci s Evropskou agenturou pro bezpečnost sítí a informací (ENISA), po konzultaci s pracovní skupinou pro ochranu fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů zřízenou článkem 29 směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpra- cováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (?) (dále jen „pracovní skupina zřízená podle článku 29), po konzultaci s evropským inspektorem ochrany údajů, vzhledem k těmto důvodům: (1) : Směrnice 2002/58/ES harmonizuje předpisy členských států požadované pro zajištění rovnocenné úrovně ochrany základních práv a svobod, zejména práva na soukromí a zachování důvěrnosti informací, se zřetelem na zpracování osobních údajů v odvětví elektronických komunikací, a pro zajištění volného pohybu těchto údajů a elektronických komunikačních zařízení a služeb v Unii. (2) — Podle článku 4 směrnice 2002/58/ES jsou poskytovatelé veřejně dostupných služeb elektronických komunikací povinni oznámit narušení bezpečnosti osobních údajů příslušným vnitrostátním orgánům a v některých přípa- dech také dotčeným účastníkům a jednotlivcům. Naru- šení bezpečnosti osobních údajů je definováno v čl. 2 písm. i) směrnice 2002/58/ES jako narušení bezpečnosti, které vede k náhodnému nebo protiprávnímu zničení, ztrátě, změně či neoprávněnému vyzrazení nebo zpřís- . věst. L 201, 31.7.2002, s. 37. . věst. L 281, 23.11.1995, s. 31. tupnění osobních údajů přenášených, uchovávaných nebo jinak zpracovávaných v souvislosti s poskytováním veřejně: dostupné služby elektronických komunikací v Unii. Pro zajištění důsledného provádění opatření uvedených v čl. 4 odst. 2, 3 a 4 směrnice 2002/58/ES se v čl. 4 odst. 5 uvedeného nařízení Komise zmocňuje k přijetí technických prováděcích opatření týkajících se okolností, formátu a postupů, jež se vztahují na požadavky infor- mování a oznamování podle uvedeného článku. Rozdílné požadavky členských států v tomto ohledu mohou vést k právní nejistotě, složitějším a zdlouhavějším postupům a značným administrativním nákladům posky- tovatelů, kteří působí v přeshraničním styku. Komise proto zastává názor, že je nutné přijmout tato technická prováděcí opatření. Toto nařízení se omezuje na oznámení o narušení bezpečnosti osobních údajů, a proto nestanoví technická prováděcí opatření týkající se čl. 4 odst. 2 směrnice 2002/58/ES o informování účastníků v případě zvlášt- ního rizika narušení bezpečnosti sítě. Z čl' 4 odst. 3 prvního pododstavce  směrnice 2002/58/ES vyplývá, že poskytovatelé by měli oznámit příslušnému vnitrostátnímu orgánu všechny případy narušení bezpečnosti osobních údajů. Rozhodnutí, zda je či není třeba oznámit narušení příslušnému vnitrostát- nímu orgánu, by proto nemělo být ponecháno na vůli poskytovatele. To by však nemělo bránit příslušsnému vnitrostátnímu orgánu, aby v souladu s platnými práv- ními předpisy nepřistoupil k vyšetřování některých naru- šení přednostně podle jejich důležitosti a nepodnikl kroky nezbytné k tomu, aby se zabránilo přílišnému nebo nedostatečnému hlášení o narušení bezpečnosti osobních údajů. Je třeba stanovit systém pro oznamování narušení bezpečnosti osobních údajů příslušsnému vnitrostátnímu orgánu, který by za splnění některých podmínek sestával z různých etap, pro něž by platily konkrétní Ihůty. Systém by měl zajistit, aby příslušný vnitrostátní orgán byl informován co nejdříve a co nejúplněji, aniž by se tím neodůvodněně bránilo poskytovateli ve snaze naru- šení vyšetřit a přijmout nezbytná opatření k jeho omezení a nápravě důsledků.