19.12.2013 Uřední věstník Evropské unie L 344/1 (Legislativní akty) ROZHODNUTÍ ROZHODNUTÍ RADY 2013/755/EU ze dne 25. listopadu 2013 o přidružení zámořských zemí a území k Evropské unii („rozhodnutí o přidružení zámoří“) RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 203 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parla- mentům, s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu, v souladu se zvláštním legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: Toto | rozhodnutí nahrazuje | rozhodnutí | Rady 2001/822/ES (!), které je použitelné do 31. prosince 2013. Podle článku 62 rozhodnutí 2001/822/ES má Rada přijmout předpisy, které se mají zavést pro následné používání zásad stanovených v článcích 198 až 202 Smlouvy o fungování Evropské unie. Ve svých závěrech ze dne 22. prosince 2009 o vztazích EU se zámořskými zeměmi a územími (ZZÚ) vyzvala Rada Komisi, aby do července 2012 předložila legisla- tivní návrh za účelem revize rozhodnutí o přidružení (!) Rozhodnutí Rady 2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001 o přidru- žení zámořských zemí a území k Evropskému společenství (rozhod- nutí o přidružení zámoří) (Uř. věst. L 314, 30.11.2001, s. 1). zámoří. Rada schválila návrh Komise, aby se budoucí partnerství mezi Unií a ZZÚ zakládalo na třech klíčových pilířích: 1) posilování konkurenceschopnosti, 2) zvyšo- vání odolnosti a omezování zranitelnosti a 3) podpoře spolupráce a integrace mezi ZZÚ a dalšími partnery a sousedními regiony. Komise pořádala v období od června do října 2008 veřejnou konzultaci a navrhla řadu směrů, kudy by se nové rozhodnutí o přidružení mohlo ubírat. Výsledky této konzultace byly shrnuty ve sdělení ze dne 6. listo- padu 2009 nazvaném „Složky nového partnerství mezi EU a zámořskými zeměmi a územími“. Na ZZÚ se automaticky nevztahují Smlouva o fungování EU ani sekundární právní předpisy z ní vycházející, s výjimkou některých ustanovení, která výslovně stanoví opak. Ačkoli ZZÚ nejsou třetími zeměmi, netvoří součást jednotného trhu a v oblasti obchodu musí plnit povin- nosti ukládané třetím zemím, především pak pravidla původu, zdravotní a rostlinolékařské normy a bezpeč- nostní opatření. Zvláštní vztah mezi Unií a ZZÚ by se měl přesunout od klasického přístupu ve formě rozvojové spolupráce k reci- pročnímu partnerství, jež by v ZZÚ podporovalo udrži- telný rozvoj. Solidarita mezi Unií a ZZÚ by se navíc měla zakládat na jejich specifickém vztahu a na skutečnosti, že patří k téže „evropské rodinčě“. Podíl občanské společnosti na rozvoji ZZÚ lze zvýšit posílením jejích organizací ve všech oblastech spolupráce.