25.9.2013 Uřední věstník Evropské unie L 253/1 (Nelegislativní akty) NAŘÍZENÍ PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 917/2013 ze dne 23. září 2013, kterým se mění prováděcí nařízení Rady (EU) č. 857/2010 o uložení konečného vyrovnávacího cla z dovozu některých polyethylentereftalátů pocházejících z Iránu, Pákistánu a Spojených arabských emirátů a o konečném výběru uloženého prozatímního cla RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (!), (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení, s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem, vzhledem k těmto důvodům: A. POSTUP (1) : Rada uložila prováděcím  nařízením  Rady  (EU) č. 857/2010 (?) (dále jen „napadené nařízení“) konečná vyrovnávací cla v rozsahu od 42,34 EUR za tunu do 139,70 EUR za tunu z dovozu některých polyethylente- reftalátů s viskozitním číslem 78 ml/g nebo vyšším podle normy ISO 1628-5, pocházejících z Íránu, Pákistánu a Spojených arabských emirátů. (!) Úř. věst. L 188, 18.7.2009, s. 93. (?) Prováděcí nařízení Rady (EU) č. 857/2010 ze dne 27. září 2010 o uložení konečného vyrovnávacího cla z dovozu některých polye- thylentereftalátů pocházejících z Íránu, Pákistánu a Spojených arab- ských emirátů a o konečném výběru uloženého prozatímního cla (Uř. věst. L 254, 29.9.2010, s. 10). (2) : Dne 6. prosince 2010 podal jeden spolupracující vyváže- jící výrobce v Pákistánu, totiž společnost Novatex Ltd (dále jen „Novatex“ nebo „dotčená společnost“), u Tribu- nálu žalobu, jíž se domáhal zrušení napadeného nařízení, pokud jde o jeho použití na navrhovatele (?). (3) : Dne 11. října 2012 Tribunál ve svém rozsudku ve věci T-556/10 (dále jen „rozsudek Tribunálu“) shledal, že skutečnost, že Komise ani Rada nezohlednily údaj vyplý- vající z revize řádku 74 daňového přiznání dotčené společnosti za zdaňovací období roku 2008, jakož i chyba, k níž v důsledku této skutečnosti došlo, ovlivňují legalitu článku 1 napadeného nařízení v rozsahu, v němž konečné vyrovnávací clo stanovené Radou přesáhlo clo uplatnitelné při neexistenci uvedené chyby. Tribunál tudíž zrušil článek 1 napadeného nařízení v rozsahu, v němž se týkal společnosti Novatex a v němž konečné vyrovná- vací clo přesáhlo clo uplatnitelné při neexistenci uvedené chyby. (4) — Tribunál ve věci T-2/95 uznal, že v případech, kdy řízení sestává z několika správních kroků, neznamená zrušení jednoho z těchto kroků zrušení celého řízení. Toto anti- subvenční řízení je příkladem takového řízení sestávají- cího z více kroků. Proto zrušení některé části napade- ného nařízení neznamená zrušení celého postupu před- cházejícího jeho přijetí. V souladu s článkem 266 Smlouvy o fungování Evropské unie jsou kromě toho orgány Unie povinny přijmout opatření vyplývající z rozsudku Tribunálu. Z toho rovněž plyne možnost opravit ty prvky napadeného nařízení, které vedly k jeho částečnému zrušení, přičemž části, jež nebyly napadeny a jež nejsou rozsudkem Tribunálu (*) dotčeny, se ponechají beze změn. Je třeba poznamenat, že veškerá ostatní zjištění uvedená v napadeném nařízení jsou nadále platná. () Rozsudek Tribunálu ze dne 11. října 2012 ve věci Novatex v. Rada, T-556/10. (*) Rozsudek Soudu prvního stupně ze dne 15. října 1998 ve věci Industrie des poudres sphérigues (IPS) v. Rada, T 2/95, Recueil 1998, s. II-3939.