L 289/56 Uřední věstník Evropské unie 31.10.2013 NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1067/2013 ze dne 30. října 2013, kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity kontaminujících látek, a to dioxinů, PCB s dioxinovým efektem a PCB bez dioxinového efektu v játrech suchozemských (Text s významem pro EHP) EVROPSKÁ KOMISE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (!), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení, vzhledem k těmto důvodům: ( 1 ) Úř () Uř (?) Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (Con- tam) Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA); Vědecké stanovisko k posouzení rizika pro veřejné zdraví v souvislosti s výskytem vysokých hladin dioxinů a PCB s dioxinovým efektem vj do: Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 ze dne 19. prosince 2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (?), stanoví maxi- mální limity pro dioxiny a polychlorované bifenyly s dioxinovým efektem v řadě potravin včetně jater někte- rých suchozemských zvířat. Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci  (Výbor) Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) přijal 5. července 2011 na žádost Komise stanovisko k posouzení rizika pro veřejné zdraví v souvislosti s výskytem vysokých hladin dioxinů a PCB s dioxinovým efektem v játrech ovcí a jelenovitých (?). Na žádost Komise by mělo stanovisko určit, zda může u spotřebitelů z podskupin obyvatelstva, které tyto výrobky konzumují (nadměrní konzumenti, lidé se zvláštními požadavky na stravu), dojít ke zvýšení zdra- votního rizika. Stanovisko by také mělo posoudit možné příčiny výskytu zvýšených hladin dioxinů a PCB s dioxi- novým efektem v játrech ovcí a jelenovitých a poskytnout „ věst. L 37, 13.2.1993, s. 1. . věst. L 364, 20.12.2006, s. 5. átrech ovcí a jelenovitých. EFSA Journal 2011; 9(7):2297. [s. 71]. i:10.2903/j.efsa.2011.2297. K dispozici na internetové adrese: www.efsa.europa.eu/efsajournal. vědecké informace o tom, zda by bylo v budoucnosti vhodné stanovit regulační hodnoty v játrech na základě výrobku, ne na základě obsahu tuku. Výbor dospěl k závěru, že pravidelná konzumace ovčích jater by vedla k nárůstu expozice dioxinům a PCB s dioxi- novým efektem v průměru přibližně o 20 %. V ojedině- lých případech by mohla konzumace ovčích jater vést k příjmům převyšujícím tolerovatelný týdenní příjem těchto kontaminujících látek. Výbor dospěl k závěru, že častá konzumace ovčích jater, zejména u žen v plodném věku a dětí, může představovat zdravotní riziko. Dále výbor dospěl k závěru, že půda a sedimenty jsou přirozenými zásobárnami dioxinů a PCB. Přenos dioxinů a PCB s dioxinovým efektem z půdy na rostliny přes kořenový systém je však celkově zanedbatelný. V minu- lých několika letech byly v řadě vzorků ovčích jater z různých zemí Evropy zjištěny vysoké koncentrace dioxinů a PCB, i když nebyly spojeny s konkrétními zdroji kontaminace. V případě ovcí je hlavním způsobem expozice pastva. Při pastvě mohou ovce přijmout i půdu, a to buď skrze částice, které ulpěly na rostlinách, nebo přímo při konzumaci pastvinné vegetace blízko povrchu země. Příjem půdy je značně proměnlivý a velmi se liší v závislosti na ročním období: průměrný příjem půdy činí podle zjištění asi 8% z příjmu sušiny. Celkově může příem půdy podstatně zvýšit expozici ovcí dioxinům a PCB. O přenosu dioxinů nebo PCB z krmiva do ovčích jater je k dispozici jen omezené množství údajů. V závislosti na polychlorovaném dibenzo-p- dioxinu (PCDD), polychlorovaném dibenzofuranu (PCDP) nebo kongenerech PCB se zaznamenané přenosové poměry pohybovaly mezi 5 a 175 a byly asi čtyřikrát vyšší v játrech než v mase nebo ledvinách. Úřad EFSA dospěl k závěru, že ovčí játra jsou významným orgánem k ukládání dioxinů a PCB. Rozdíly v metabolismu by částečně mohly vysvětlit poměrně vysoké ukládání dioxinů a podobných sloučenin v játrech ovcí ve srovnání se skotem. Dále úřad EFSA dospěl k závěru, že i kdyby byla možná sekvestrace jater a výskyt dioxinů a PCB by nebyl úplně spojen s tukovým podílem jater, nemělo by to žádný vliv na výsledek, ať už vyjádřený v poměru k tuku nebo čerstvé tkáni, protože veškeré dioxiny a PCB se extrahují analytickým postupem, bez ohledu na to, v jaké části jater se vyskytují.