26.1.2013 Uřední věstník Evropské unie L 26/27 SMĚRNICE SMĚRNICE RADY 2013/1/EU ze dne 20. prosince 2012, kterou se mění směrnice 93/109/ES, pokud jde o některá pravidla pro výkon práva být volen ve volbách do Evropského parlamentu občanů Unie, kteří mají bydliště v některém členském státě a nejsou jeho státními příslušníky RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 22 odst. 2 této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu ('), v souladu se zvláštním legislativním postupem, vzhledem k těmto důvodům: (1) Právo každého občana Unie volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu v členském státě, kde má bydliště, je zakotveno v čl. 20 odst. 2 písm. b) Smlouvy o fungování Evropské unie a v čl. 39 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie. Pravidla pro výkon tohoto práva stanoví směrnice Rady 93/109/ES ze dne 6. prosince 1993, kterou se stanoví pravidla pro výkon práva volit a být volen ve volbách do Evropského parla- mentu občanů Unie, kteří mají bydliště v některém člen- ském státě a nejsou jeho státními příslušníky (?). V souvislosti s volbami v letech 2004 a 2009 vypraco- vala Komise zprávu ze dne 12. prosince 2006 a zprávu ze dne 27. října 2010 o uplatňování směrnice 93/[109/ES, z nichž vyplynulo, že je třeba změnit některá ustanovení uvedené směrnice. Směrnice 93/109/ES stanoví, že každý občan Unie, který je zbaven práva být volen buď podle právních předpisů členského státu bydliště, nebo právních předpisů člen- ského státu původu, je vyloučen z výkonu tohoto práva ve volbách do Evropského parlamentu konaných v členském státě bydliště. Za tímto účelem směrnice 93/[109/ES stanoví, že občan Unie, který předkládá svou kandidaturu v členském státě, jehož není státním příslušníkem, musí předložit písemné potvrzení přísluš- ných správních orgánů členského státu původu dokláda- jící, že v uvedeném členském státě není zbaven práva být volen nebo že žádná taková nezpůsobilost není těmto orgánům známa. (*) Legislativní usnesení Evropského parlamentu ze dne 26. září 2007 (Uř věst. C 219 E, 28.8.2008, s. 193) a ze dne 20. listopadu 2012 (dosud nezveřejněné v Uředním věstníku). () Uř. věst. L 329, 30.12.1993, s. 34. (4) Obtíže, se kterými se tito občané Unie setkávají při zjiš- ťování orgánů zmocněných k vydání tohoto písemného potvrzení a při jeho získávání v přiměřené Ilhůtě, před- stavují překážku pro výkon práva být volen a přispívají k malému zapojení občanů Unie jako kandidátů ve volbách do Evropského parlamentu v členském státě bydliště. Povinnost, aby tito občané předkládali toto písemné potvrzení, by se proto měla zrušit a měla by být nahra- zena prohlášením potvrzujícím, že dotčená osoba nebyla zbavena práva být volen ve volbách do Evropského parlamentu, jež by mělo být součástí čestného prohlá- šení, které musí kandidáti učinit při předložení své kandi- datury. Členský stát bydliště by měl mít za povinnost oznámit členskému státu původu tato prohlášení, aby tak ověřil, že kandidát pocházející z Unie nebyl v členském státě původu zbaven práva být volen ve volbách do Evrop- ského parlamentu. Po obdržení tohoto oznámení by členský stát původu měl členskému státu bydliště posky- tnout příslušné informace ve lhůtě umožňující účinně posoudit přípustnost kandidatury. Skutečnost, že členský stát původu neposkytne tyto informace včas, by neměla vést k odepření práva účastnit se voleb jako kandidát v členském státě bydliště. V případě, že jsou příslušné informace poskytnuty později, by měl členský stát bydliště pomocí vhodných opatření a v souladu s postupy stanovenými jeho vnit- rostátním právem zajistit, aby občané Unie zbavení ve svém členském státě původu práva být voleni, kteří byli zvoleni, nemohli být zvoleni nebo nemohli vykonávat svůj mandát. Vzhledem k tomu, že řízení o přípustnosti kandidatury občana některého členského státu v jiném členském státě nutně vyžaduje ve srovnání s jeho vlastními státními příslušníky další kroky ze strany správních orgánů, měly by mít členské státy možnost stanovit pro občany Unie, kteří nejsou jejich státními příslušníky, pro před- ložení kandidatury Ihůtu, která je odlišná od Ihůty stano- vené pro kandidáty, kteří jsou jejich státními příslušníky. Lhůty se mohou lišit pouze do té míry, v jaké je to nezbytné a přiměřené, aby informace z členského státu původu mohly být zohledněny ve lhůtě dostatečné pro případné odmítnutí žádosti o kandidaturu ještě před