10.12.2014 Úřední věstník Evropské unie L 353/5 ROZHODNUTÍ ROZHODNUTÍ RADY ze dne 4. prosince 2014 o schválení Haagské úmluvy ze dne 30. června 2005 o dohodách o volbě soudu jménem Evropské unie (2014/887/EU) RADA EVROPSKÉ UNIE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 81 odst. 2 ve spojení s čl. 218 odst. 6 druhým pododstavcem písm. a) této smlouvy, s ohledem na návrh Evropské komise, s ohledem na souhlas Evropského parlamentu, vzhledem k těmto důvodům: (1) © Evropská unie usiluje o vytvoření společného justičního prostoru založeného na zásadě vzájemného uznávání soudních rozhodnutí. (2) — Úmluva o dohodách o volbě soudu, uzavřená dne 30. června 2005 pod záštitou Haagské konference o meziná- rodním právu soukromém, (dále jen „úmluva“) je cenným přínosem pro podporu smluvní volnosti stran v meziná- rodních obchodních operacích a pro zvýšení předvídatelnosti soudních řešení v těchto operacích. Úmluva zaji- šťuje stranám zejména nezbytnou právní jistotu, že jejich dohoda o volbě soudu bude respektována a že rozhod- nutí vynesené zvoleným soudem bude možné v mezinárodních věcech uznat a vykonat. (3) — Podle článku 29 úmluvy mohou organizace regionální hospodářské integrace, jako je Evropská unie, úmluvu podepsat, přijmout, schválit nebo k ní přistoupit. Unie úmluvu podepsala dne 1. dubna 2009, s výhradou jejího pozdějšího uzavření, v souladu s rozhodnutím Rady 2009/397/ES ('). (4) — Úmluva se dotýká sekundárního práva Unie v oblasti soudní příslušnosti založené na volbě stran a v oblasti uzná- vání a výkonu výsledných soudních rozhodnutí, zejména nařízení Rady (ES) č. 44/2001 (?), jež má být k 10. lednu 2015 nahrazeno nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ('). (5) — Přijetím nařízení (EU) č. 1215/2012 připravila Unie cestu ke schválení úmluvy jménem Unie tím, že zajistila soudržnost mezi pravidly Unie pro volbu soudu v občanských a obchodních věcech a pravidly úmluvy. (6) — Při podpisu úmluvy Unie podle článku 30 úmluvy prohlásila, že vykonává pravomoc ve všech věcech upravených touto úmluvou. V důsledku toho budou členské státy touto úmluvou vázány na základě jejího schválení Uníí. (7): — Unie by měla při schválení úmluvy navíc učinit prohlášení, které jí umožňuje článek 21, jímž z oblasti působnosti úmluvy vyloučí pojistné smlouvy obecně, s výhradou určitých přesně vymezených výjimek. Cílem prohlášení je zachovat pravidla příslušnosti chránící slabší strany, která mají k dispozici pojistník, pojištěný nebo oprávněná osoba ve věcech pojištění podle nařízení (ES) č. 44/2001. Vyloučení by se mělo omezovat na míru nezbytnou pro ochranu zájmů slabší strany v pojistných smlouvách. Nemělo by se proto vztahovat na zajistné smlouvy ani na smlouvy týkající se velkých rizik. Unie by měla zároveň učinit jednostranné prohlášení uvádějící, že s ohledem na zkušenosti získané při uplatňování úmluvy může v pozdější fázi opětovně posoudit potřebu ponechat v plat- nosti své prohlášení podle článku 21. (*) Rozhodnutí Rady 2009/397/ES ze dne 26. února 2009 o podpisu Úmluvy o dohodách o volbě soudu jménem Evropského společenství (Úř. věst. L 133, 29.5.2009, s. 1). () Nařízení Rady (ES) č. 44/2001 ze dne 22. prosince 2000 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 12, 16.1.2001,s. 1.). (*) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (Úř. věst. L 351, 20.12.2012, s. 1).