7.2.2013 Úřední věstník Evropské unie L 36/1 (Nelegislativní akty) NAŘÍZENÍ II PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 110/2013 ze dne 6. února 2013 o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení [Gruyčre (CHZO)] EVROPSKÁ KOMISE, s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (!), a zejména na čl. 52 odst. 3 písm. b) uvedeného nařízení, vzhledem k těmto důvodům: (1) V souladu s čl. 6 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných ozna- čení a označení původu zemědělských produktů a potra- vin (?) byla žádost Francie o zápis názvu „Gruyčre“ jako chráněného zeměpisného označení (CHZO) zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie (*). (2) — Austrálie, Nový Zéland a U.S. Dairy Export Council (Rada USA pro export mléčných výrobků) ve spojení s National Milk Producers Federation: (Národní federace výrobců mléka Spojených států) vznesly v souladu čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006 proti tomuto zápisu námitky. Námitky byly shledány přípustnými na základě čl. 7 odst. 3 uvedeného nařízení. (3) : Prohlášení o námitce se týkala nedodržení podmínek stanovených v článku 2 nařízení (ES) č. 510/2006, zejména pokud jde o skutečnost, že název neodkazuje k žádnému zeměpisnému místu. Byla rovněž uváděna druhová povaha názvu a újma způsobená názvům, obchodním značkám a produktům zákonně uváděným na trh alespoň pět let před zveřejněním podle čl. 6 odst. 2. Zároveň bylo v prohlášeních o námitce uvedeno, (!) Úř. věst. L 343, 14.12 2012, s. 1. () Úř. věst. L 93, 31.3.2006, s. 12. (?) Úř. věst. C 298, 4.11.2010, s. 14. (8) že zápis předmětného názvu není slučitelný s ustanove- ními čl. 3 odst. 3 nařízení (ES) č. 510/2006. Dopisy ze dne 23. května 2011 vyzvala Komise Francii a strany, které vznesly námitky, aby se pokusily dospět ke vzájemné dohodě. Vzhledem k tomu, že ve stanovené lhůtě nebylo dohody dosaženo, je třeba, aby Komise přijala rozhodnutí. Pokud jde o údajné nedodržení podmínek článku 2 naří- zení (ES) č. 510/2006 u názvu „Gruyčre“, je třeba upřes- nit, že tento název je názvem tradičním ve smyslu čl. 2 odst. 2 nařízení (ES) č. 510/2006, a může být proto zapsán. Strany, které vznesly námitky, předložily několik nepří- mých důkazů, z nichž lze podle nich usuzovat, že před- mětný název je druhové povahy. Je však zřejmé, že je-li určitý výraz začleněn do přílohy B streské dohody z roku 1951, neznamená to, že se daný výraz stal sám o sobě druhovým. Celní kódy a jiná obdobná ustanovení týkající se názvu „Gruyčre“ mají výlučně celní charakter, a v souvislosti s ochranou práv duševního vlastnictví nebo s ochranou spotřebitelů tedy nejsou relevantní. Mimo to poskytnuté údaje týkající se zejména produkce „Gruyčre“ mimo Evropskou unii nejsou relevantní vzhledem k zásadě teritoriality, podle níž druhová povaha musí být posuzována vzhledem k území Unie. Zápis homonymních názvů je možný pod podmínkou, že mezi názvem již v rejstříku zapsaným a názvem zapsaným později je v praxi dostatečný rozdíl. Podle společného prohlášení připojeného k dohodě mezi Evropskou unií a Švýcarskem o zeměpisných označe- ních (*) byly Francie a Švýcarsko v tomto smyslu konzul- továny s cílem zjistit, jaká dodatečná opatření při ozna- čování jsou zapotřebí, aby nebyl spotřebitel uveden v omyl. () Úř. věst. L 297, 16.11.2011, s. 3.