19/Sv. 12 Službeni list Europske unije 37 32003R0343 25.2.2003. SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE L 50/1 UREDBA VIJEĆA (EZ) br. 343/2003 od 18. veljače 2003. o utvrđivanju kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za azil koji je u jednoj od država članica podnio državljanin treće zemlje VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 63., stavak 1. točku (1)(a), uzimajući u obzir prijedlog Komisije (!), uzimajući u obzir mišljenje Europskoga parlamenta (?), uzimajući u  obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (?), budući da: () Zajednička politika azila, uključujući Zajednički europski sustav azila, sastavni je dio cilja Europske unije da postupno  uspostavi područje slobode, sigurnosti i pravde otvoreno onima koji, silom prilika, legitimno traže zaštitu Zajednice. Europsko vijeće, na svoj posebnoj sjednici u Tampereu 15. i 16. listopada 1999., dogovorilo je da će djelovati u smjeru uspostave Zajedničkog europskog sustava azila, na temelju pune i inkluzivne primjene Ženevske konven- cije o statusu izbjeglica od 28. srpnja 1951. kako je izmijenjena Njujorškim protokolom od 31. siječnja 1967., osiguravajući tako da se mnitko ne vrati na daljnje proganjanje, tj. pridržavajući se načela nevraćanja u zemlju ili na državno područjegdje postoji ozbiljna prijetnja osobi koja se vraća (non-refoulement). U ovom pogledu, i bez negativnog učinka na kriterije odgovor- nosti utvrđene ovom Uredbom, sve države članice, poštu- jući načelo nevraćanja u zemlju ili na državno područje gdje postoji ozbiljna prijetnja osobi koja se vraća, smatraju se sigurnim zemljama za državljanine trećih zemalja. Zaključci sastanka u Tampereu navode da ovaj sustav treba vrlo skoro uključivati i jasnu i upotrebljivu metodu za određivanje države članice odgovorne za razmatranje zahtjeva za azil. (') SL C 304 E, 30.10.2001., str. 192. (*) Mišljenje od 9. travnja 2002. (još nije objavljeno u Službenom listu). (*) SL C 125, 27.5.2002., str. 28. (4) Takva se metoda treba zasnivati na  objektivnim, poštenim kriterijima kako za države članice tako i za uključene osobe. Ona bi posebno trebala osigurati brzo određivanje odgovorne države članice, kako bi se zajamčio učinkovit pristup postupcima za određivanje statusa izbjeglice i kako se ne bi kompromitirao cilj brze obrade zahtjeva za azilom. Što se tiče uvođenja u uzastopnim fazama zajedničkog europskog sustava azila koji bi na dulji rok trebao dovesti do zajedničkog postupka i jedinstvenog statusa koji bi važio u cijeloj Zajednici za one kojima je azil dopušten, u ovoj je fazi, dok se rade potrebna poboljšanja na temelju iskustava, primjereno da se potvrde načela na kojima se zasniva konvencija koju određuje država odgo- vorna za razmatranje zahtjeva za azil podnijetih u jednoj od država članica Europskih zajednica (*), a koja je potpi- sana u Dublinu 15. lipnja 1990. (dalje u tekstu: Dublinska  konvencija), čija je  provedba  potaknula proces usklađivanja politika azila. Treba sačuvati jedinstvo obitelji koliko je to uskladivo s drugim ciljevima koji se nastoje postići utvrđivanjem kriterija i mehanizama za određivanje države članice odgovorne za zahtjev za azil. Zajednička obrada zahtjeva za azil jedne obitelji od strane države članice omogućuje da se zajamči kako će ti zahtjevi biti temeljito razmotreni, a odluke koje se donose u vezi s njima dosljedne. Države članice trebaju moći odstupiti od kriterija odgovornosti kako bi omogu- ćile da se članovi obitelji održe zajedno gdje je to potrebno iz humanitarnih razloga. Postupno stvaranje područja bez unutrašnjih granica u kojem je zajamčena sloboda kretanja osoba u skladu s Ugovorom o osnivanju Europske zajednice i stvaranje politika Zajednice u pogledu uvjeta za ulazak i boravak državljanina trećih zemalja, uključujući zajedničke napore na upravljanju vanjskim granicama, čini potrebnim posti- zanje ravnoteže među kriterijima odgovornosti u duhu solidarnosti. (*) SL C 254, 19.8.1997., str. 1.