126 Službeni list Europske unije 19/Sv. 3 32003D0335 L 118/12 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 14.5.2003. ODLUKA VIJEĆA 2003/335/PUP od 8. svibnja 2003. o istrazi i progonu počinitelja genocida, zločina protiv čovječnosti i ratnih zločina VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o Europskoj uniji, a posebno njegove članke 30. i 31., te članak 34. stavak 2. točku (c), uzimajući u obzir inicijativu Kraljevine Danske (!), uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (?), budući da: (1) Međunarodni kazneni sud za bivšu Jugoslaviju i Ruandu od 1995. istražuje, progoni i procesuira kršenja među- narodnog prava u vezi s ratom, genocidom i zločinima protiv čovječnosti. Rimski  statut  Međunarodnog  kaznenog suda  od 17. srpnja 1998. koji su ratificirale sve države članice Europske unije potvrđuje da počinitelji najtežih kaznenih djela koja se odnose na međunarodnu zajednicu kao cjelinu, osobito genocid, zločini protiv čovječnosti i ratni zločini ne smiju ostati nekažnjeni, te je potrebno osigurati njihov učinkovit progon poduzimanjem mjera na nacionalnoj razini i poticanjem međunarodne sura- dnje. Rimski statut podsjeća da je dužnost svake države provo- diti svoju nadležnost u kaznenim stvarima nad onima koji su odgovorni za počinjenje međunarodnih zločina. Rimski statut naglašava da Međunarodni kazneni sud, koji je osnovan na temelju tog Statuta, dopunjuje nacio- nalnu nadležnost u kaznenim stvarima. Trebalo bi osigu- rati učinkovitu istragu, i prema potrebi, progon počini- telja genocida, zločina protiv čovječnosti i ratnih zločina bez uplitanja u mnadležnost Međunarodnog kaznenog suda. Istraga, progon, kao i razmjena informacija o počinite- ljima genocida, zločina protiv čovječnosti i ratnih zločina ostaje u okviru nadležnosti nacionalnih tijela, osim ako se na njih primjenjuju odredbe međunarodnog prava. () SL C 223, 19.9.2002., str. 19. (?) Mišljenje od 17. prosinca 2002. (još nije objavljeno u Službenom listu). (6) (9) (10) (11) Države članice se redovito suočavaju s osobama koje su uključene u takve zločine i koje pokušavaju ući i boraviti u Europskoj uniji. Nadležna tijela država članica dužna su osigurati, u slučaju da dobiju informaciju da je podnositelj zahtjeva za izdavanje boravišne dozvole osumnjičen za počinjenje ili sudjelovanje u počinjenju genocida, zločina protiv čovječnosti, ili ratnih zločina, istragu takvih djela, i ako za to postoji opravdanje, njihov progon u skladu s nacio- nalnim pravom. Nacionalna tijela za progon i tijela nadležna za imigra- ciju, iako imaju odvojene zadatke i odgovornosti, dužna su tijesno surađivati kako bi nadležnim tijelima na nacio- nalnoj razini omogućila učinkovitu istragu i progon poči- nitelja takvih zločina. Države članice trebale bi osigurati tijelima za progon i tijelima nadležnim za imigraciju odgovarajuća sredstva i strukture kako bi omogućile njihovu učinkovitu suradnju, istragu i prema potrebi, progon počinitelja genocida, zločina protiv čovječnosti i ratnih zločina. Uspješan ishod učinkovite istrage i progona počinitelja takvih zločina također zahtijeva tijesnu suradnju na tran- snacionalnoj razini među tijelima država potpisnica Rimskog statuta, uključujući države članice. Vijeće je 13. lipnja 2002. usvojilo Odluku 2002/494/PUP kojom se uspostavlja europska mreža kontaktnih točaka u pogledu osoba odgovornih za genocid, zločine protiv čovječnosti i ratne zločine (*). Države članice trebale bi osigurati potpuno korištenje kontaktnih točaka za olakša- vanje suradnje među nadležnim međunarodnim tijelima. (?) SL L 167, 26.6.2002., str. 1.