15/Sv. 1 Službeni list Europske unije 269 32009L0022 L 110/30 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 1.5.2009. DIREKTIVA 2009/22/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VI]EĆA od 23. travnja 2009. o sudskim nalozima za zaštitu interesa potrošača (kodificirana verzija) (Tekst značajan za EGP) EUROPSKI PARLAMENT I VI]EĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95., uzimajući u obzir prijedlog Komisije, uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i soci- jalnog odbora (!), u skladu s postupkom predviđenim u članku 251. Ugovora (?), budući da: Direktiva 98/27/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. svibnja 1998. o sudskim nalozima za zaštitu interesa potrošača (*) već je nekoliko puta znatno izmijenjena (*). Navedenu bi Direktivu trebalo kodificirati u interesu jasnoće i racionalnosti. Određenim direktivama navedenim u Prilogu I. ovoj Direktivi utvrđuju se propisi u vezi sa zaštitom interesa potrošača. Postojeći mehanizmi za osiguravanje usklađenosti s tim direktivama, kako na nacionalnoj razini tako i na razini Zajednice, nisu uvijek sposobni na vrijeme zaustaviti povrede kolektivnih interesa potrošača. Kolektivni interesi su interesi koji ne predstavljaju zbroj interesa pojedinaca oštećenih povredom. Ovo ne dovodi u pitanje pojedi- načne postupke pojedinaca oštećenih povredom. (!) SL C 161, 13.7.2007., str. 39. (*) Mišljenje Europskog parlamenta od 19. lipnja 2007. (SL C 146 E, 12.6.2008., str. 73.) i Odluka Vijeća od 23. ožujka 2009. (?) SL L 166, 11.6.1998., str. 51. (*) Vidi Prilog II. dio A. (4) S obzirom na cilj prekida praksi koje su nezakonite na temelju primjenjivih nacionalnih odredaba, efektivnost nacionalnih mjera za prijenos direktiva u pitanju — uklju- čujući zaštitne mjere koje nadilaze razinu zahtjeva tih direktiva, a spojive su s Ugovorom i dopuštene tim direk- tivama — može biti narušena ako te prakse proizvode učinke izvan države članice iz koje su potekle. Te poteškoće mogu poremetiti neometano funkcioniranje unutarnjeg tržišta, budući da bi bilo dovoljno premjestiti izvor nezakonite prakse u drugu zemlju da se izbjegne provedba. To predstavlja narušavanje tržišnog natjecanja. Te bi poteškoće mogle umanjiti povjerenje potrošača u unutarnje tržište i ograničiti opseg djelovanja organizacija koje predstavljaju zajedničke interese potrošača odnosno neovisnih javnih tijela zaduženih za zaštitu kolektivnih interesa potrošača pogođenih praksama kojima se krši pravo Zajednice. Te prakse često prelaze granice između država članica. Potrebno je hitno osigurati određeni stupanj usklađenosti između nacionalnih odredaba s ciljem prekida takvih nezakonitih praksi neovisno o tomu u kojoj državi članici nezakonita praksa proizvodi učinke. Što se tiče nadležnosti, to ne dovodi u pitanje propise među- narodnog privatnog prava i konvencija koje su na snazi između država članica, uz istovremeno poštovanje općih obveza država članica koje proizlaze iz  Ugovora, posebno onih koje se odnose na neometano funkcioni- ranje unutarnjeg tržišta. Samo Zajednica može ostvariti cilj predviđenog djelova- nja. Stoga je Zajednica obvezna djelovati.