13/Sv. 58 Službeni list Europske unije 195 32007L0045 21.9.2007. SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE L 247/17 DIREKTIVA 2007/45/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VI)EĆA od 5. rujna 2007. o utvrđivanju pravila o nominalnim količinama za pretpakirane proizvode, stavljanju izvan snage direktiva Vijeća 75/106/EEZ i 80/232|EEZ i o izmjeni Direktive Vijeća 76/211/EEZ EUROPSKI PARLAMENT I VI]EĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 95., uzimajući u obzir prijedlog Komisije, uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i soci- jalnog odbora (!), u skladu s postupkom propisanim u članku 251. Ugovora (?), budući da: (1) — Direktive Vijeća 75/106/EEZ od 19. prosinca 1974. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na pakiranje određenih pretpakovina s tekućinama označenih obujmom (*) i 80/232/EEZ od 15. siječnja 1980. o usklađivanju zakonodavstava država članica u odnosu na raspone nominalnih količina i nominalnih obujmova dozvoljenih za određene pretpakirane proizvo- de (*) utvrđuju nominalne količine za određeni broj tekućih i netekućih pretpakiranih proizvoda, čija je svrha zajamčiti slobodno kretanje proizvoda u skladu sa zahtjevima iz tih direktiva. Za većinu proizvoda je dopušteno postojanje nominalnih količina zajedno s nominalnim količinama Zajednice. Međutim, za neke proizvode je Zajednica točno utvrdila nominalne količine čime su isključene sve nacionalne nominalne količine. (2) — Promjene u navikama potrošača i inovacije u pretpaki- ranju i maloprodaji na razini Zajednice i nacionalnim razinama doveli su do nužne procjene prikladnosti postojećeg zakonodavstva. (3) — Sud je u svojoj presudi od 12. listopada 2000. u pred- metu C-3/99 Cidrerie Ruwet (*) odlučio da države članice ne smiju zabraniti stavljanje na tržište pretpakovine s nominalnim obujmom koji nije u okvirima raspona Zajednice, koja je zakonito proizvedena i stavljena na tržište u drugoj državi članici, osim ako takva zabrana (:) SL € 255, 14.10.2005., str. 36. (?) Mišljenje Europskog parlamenta od 2. veljače 2006. (SL C 288 E, 25.11.2006., str. 52.), Zajedničko stajalište Vijeća od 4. prosinca 2006. (SL C 311 E, 19.12.2006., str. 21.), Stajalište Europskog parla- menta od 10. svibnja 2007. (još nije objavljeno u Službenom listu) te Odluka Vijeća od 16. srpnja 2007. (?) SL L42, 15.2.1975., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju iz 2003. (*) SL L 51, 25.2.1980., str. 1. Direktiva kako je zadnje izmijenjena Direktivom 87/356/EEZ (SL L 192, 11.7.1987., str. 48.). () [2000] ECR [-3749. (7) (9) za cilj ima usklađivanje sa zahtjevom povezanim sa zaštitom potrošača te se bez razlikovanja jednako primje- njuje na nacionalne i uvezene proizvode i nužna je za ispunjenje predmetnog zahtjeva te razmjerna s namjera- vanim ciljem, a taj se cilj ne može postići mjerama koje su manje restriktivne od trgovine unutar Zajednice. Zaštita  potrošača  omogućena  je  zakonodavstvom donesenim nakon direktiva 75/106/EEZ i 80/232/EEZ, posebno Direktivom 98/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 16. veljače 1998. o zaštiti potrošača prilikom isticanja cijena proizvoda ponuđenih potrošačima (“). Države članice koje to još uvijek nisu učinile trebaju razmotriti primjenu Direktive 98/6/EZ u vezi s odre- denim maloprodajnim trgovinama. Procjena utjecaja, uključujući opsežno savjetovanje sa svim  zainteresiranim  stranama, pokazala je da u brojnim sektorima slobodne nominalne količine proizvo- dačima daju veću slobodu opskrbljivanja potrošača robama sukladno njihovom ukusu te potiču konkurent- nost u odnosu na kvalitetu i cijenu na unutarnjem tržištu. Međutim, u drugim sektorima je za sada primjerenije zadržati obvezne nominalne količine zbog  interesa potrošača i poslovnih subjekata. Provedba ove Direktive treba biti popraćena većim brojem informacija za potrošače i industriju kako bi se poboljšalo razumijevanje određivanja cijena po komadu. U skladu s tim, nominalne količine se općenito ne bi trebale određivati propisima na razini Zajednice ili nacio- nalnoj razini te bi se trebalo omogućiti da se pretpaki- rana roba stavlja na tržište u bilo kojoj nominalnoj koli- čini. Međutim, u određenim sektorima takva deregulacija može dovesti do nerazmjerno visokih dodatnih troškova, posebno za mala i srednja poduzeća. Stoga je u tim sektorima potrebno prilagoditi postojeće zakonodavstvo Zajednice s obzirom na iskustvo, posebno kako bi se zajamčilo da su nominalne količine Zajednice fiksne barem u slučaju proizvoda koji se najviše prodaju potro- šačima. Budući da se održavanje obveznih nominalnih količina treba smatrati odstupanjem, osim u sektoru vina i alko- holnih pića koji imaju posebne osobine, potrebno ga je redovito ponovno procjenjivati s obzirom na iskustvo te kako bi se zadovoljile potrebe potrošača i proizvođača. U (*) SL L 80, 18.3.1998., str. 27.