19/8v. 3 Službeni list Europske unije 105 32003L0008 31.1.2003. SLUŽBENI LIST EUROPSKIH ZAJEDNICA L 26/41 DIREKTIVA VIJEĆA 2003/8/EZ od 27. siječnja 2003. o unapređenju pristupa pravosuđu u prekograničnim sporovima utvrđivanjem minimalnih zajedničkih pravila o pravnoj pomoći u takvim sporovima VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 61. točku (c) i članak 67., uzimajući u obzir prijedlog Komisije (!), uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (?), uzimajući u obzir mišljenje Gospodarskog i socijalnog odbo- ra ('), budući da: () Europska unija postavila je kao svoj cilj održavanje i razvoj Europske unije kao područja slobode, sigurnosti i pravde u kojem je osigurano slobodno kretanje osoba. Radi postupne uspostave takvoga područja, Zajednica između ostaloga donosi mjere koje se odnose na pravo- sudnu suradnju u građanskim stvarima koje imaju preko- granične učinke i koje su potrebne za ispravno funkcio- niranje unutarnjeg tržišta. U skladu s odredbama članka 65. točke (c) Ugovora, te mjere trebaju uključivati mjere kojima se uklanjaju zapreke za ispravno funkcioniranje građanskog postupka, ako je potrebno i unapređenjem usklađenosti pravila o građanskom postupku primjenjivim u državama člani- cama. Europsko je vijeće na sastanku u Tampereu 15. i 16. listo- pada 1999. od Vijeća zatražilo utvrđivanje minimalnih standarda koji će osigurati odgovarajuću razinu pravne pomoći u prekograničnim predmetima u cijeloj Uniji. Sve države članice ugovorne su stranke Europske konvencije za zaštitu ljudskih prava i temeljnih sloboda od 4. studenoga 1950. Predmeti iz ove Direktive rješavat će se u skladu s tom Konvencijom, a posebno poštujući načelo ravnopravnosti obje stranke u sporu. Ova Direktiva nastoji unaprijediti primjenu  pravne pomoći u prekograničnim sporovima za osobe koje nemaju dostatna sredstva, a pomoć im je potrebna za osiguravanje djelotvornog pristupa pravosuđu. Opće priz- nato pravo pristupa pravnoj zaštiti potvrđuje se i člankom 47. Povelje o temeljnim pravima Europske unije. () SL C 103 E, 30.4.2002., str. 368. (*) Mišljenje doneseno 25. rujna 2002. (još nije objavljeno u Službenom listu). (?) SL € 221, 17.9.2002., str. 64. (6) (10) (11) (12) (13) Ne bi se trebalo dopustiti da nedostatak sredstava stranke u sporu, bez obzira je li je riječ o tužitelju ili tuženome, ili poteškoće koje proistječu iz prekograničnog aspekta spora, spriječe djelotvoran pristup pravosuđu. Ciljevi ove Direktive ne mogu se dostatno postići pojedi- načnim djelovanjem država članica, već se mogu bolje postići na razini Zajednice. Zajednica stoga može dono- siti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti iz članka 5. Ugovora. U skladu s načelom proporcionalnosti iz istoga članka, ova Direktiva ne nadilazi ono što je potrebno za postizanje spomenutih ciljeva. Glavna je svrha ove Direktive zajamčiti odgovarajuću razinu pravne pomoći u prekograničnim sporovima utvr- divanjem određenih minimalnih zajedničkih standarda koji se odnose na pravnu pomoć u takvim sporovima. Direktiva Vijeća najprikladniji je zakonodavni instrument za tu svrhu. Ova se Direktiva primjenjuje na prekogranične sporove u građanskim i trgovačkim stvarima. Sve osobe uključene u građanski ili trgovački spor, u području primjene ove Direktive, moraju imati moguć- nost ostvariti svoja prava pred sudovima, čak i ako im njihova osobna financijska situacija ne  omogućuje podmirivanje troškova postupka. Pravna se pomoć smatra odgovarajućom ako svojem korisniku omogućuje djelotvoran pristup pravosuđu pod uvjetima utvrđenima ovom Direktivom. Pravna pomoć treba obuhvaćati savjetovanje  prije početka parnice radi postizanja izvansudske nagodbe, pravnu pomoć za pokretanje postupka pred sudom te zastupanje pred sudom i pomoć u podmirivanju ili oslo- bođenju od troškova postupka. Pravu države članice u kojoj sud postupa ili u kojoj se zahtijeva izvršenje sudske odluke prepušta se odluka mogu li se u troškove postupka uključiti i troškovi postupka suprotne stranke čije je podmirivanje naloženo korisniku pravne pomoći. Svi građani Unije, neovisno o njihovom domicilu ili uobi- čajenom boravištu na državnom području države članice, moraju imati mogućnost dobivanja pravne pomoći u prekograničnim sporovima ako zadovoljavaju uvjete propisane ovom Direktivom. Isto se odnosi i na držav- ljane trećih zemalja koji uobičajeno i zakonito borave u nekoj državi članici.