76 Službeni list Europske unije 19/Sv. 16 32004L0080 6.8.2004. SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE L 261/15 DIREKTIVA VIJEĆA 2004/80/EZ od 29. travnja 2004. o naknadi žrtvama kaznenih djela VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 308., uzimajući u obzir prijedlog Komisije (!), uzimajući u obzir mišljenje Europskog parlamenta (?), uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskoga i socijal- noga odbora (?), budući da: (1) Jedan je od ciljeva Europske zajednice ukinuti prepreke slobodnog kretanja osoba i usluga među državama člani- cama. Prema presudi Suda EZ-a u slučaju Cowan (*), određeno je da, kada propisi Zajednice jamče fizičkoj osobi slobodu odlaska u drugu državu članicu, zaštita te osobe od šteta u određenoj državi članici, na istom temelju koji vrijedi za državljane i osobe s boravištem u toj državi, nemi- novna je posljedica takve slobode kretanja. Mjere za olakšavanje  ostvarivanja naknade žrtvama  kaznenih djela trebale bi biti sastavni dio ostvarivanja tog cilja. Na sastanku u Tamperi 15. i 16. listopada 1999. Europsko je vijeće pozvalo na utvrđivanje minimalnih standarda o zaštiti žrtava kaznenih djela, a posebno o pristupu pravosuđu žrtava kaznenih djela te njihovim pravima na naknadu, uključujući troškove suđenja. Europsko je vijeće iz Bruxellesa, koje se sastalo 25. i 26. ožujka 2004., u svojoj Deklaraciji o borbi protiv terorizma pozvalo na donošenje ove Direktive prije 1. svibnja 2004. Dana 15. ožujka 2001. Vijeće je donijelo Okvirnu odluku 2001/220/PUP o položaju žrtava u kaznenom postup- ku (*). Ta Odluka, koja se temelji na glavi VI. Ugovora o Europskoj uniji, omogućuje žrtvama kaznenih djela potraživanje naknade od počinitelja u okviru kaznenog postupka. () SL C 45 E, 25.2.2003., str. 69. (?) Mišljenje od 23. listopada 2003. (još nije objavljeno u Službenom listu). (?) SL C 95, 23.4.2003., str. 40. (*) Slučaj 186/87, izvješća Europskog suda 1989., str. 195. () SL L 82, 22.3.2001., str. 1. (6) (10) (11) (12) (13) (14) Žrtve kaznenih djela u Europskoj uniji trebale bi imati pravo na pravičnu i primjerenu naknadu koju su pretrpjele, bez obzira gdje je u Europskoj uniji počinjeno kazneno djelo. Ovom se Direktivom uspostavlja sustav suradnje radi olakšavanja  ostvarivanja naknade žrtvama  kaznenih djela u prekograničnim slučajevima, a koji bi trebao funk- cionirati na temelju propisa država članica o naknadi žrtvama nasilnih kaznenih djela počinjenih s namjerom, na njihovom državnom području. Stoga bi pravila o naknadi trebala postojati u svim državama članicama. Većina država članica već je uspostavila takva pravila o naknadi, a neke su to učinile radi ispunjavanja svojih obveza prema Europskoj konvenciji od 24. studenoga 1983. o naknadi žrtvama nasilnih kaznenih djela. S obzirom da su mjere sadržane u ovoj Direktivi potrebne za postizanje ciljeva Zajednice, a Ugovorom se ne predviđaju nikakva ovlaštenja za donošenje ove Direktive, osim onih iz njezinog članka 308., potrebno je primijeniti taj članak. Žrtve kaznenih djela često ne mogu ostvariti naknadu od počinitelja jer počinitelj nema potrebna sredstva da postupi u skladu s presudom o naknadi ili se počinitelja ne može utvrditi ili sudbeno goniti. Trebalo bi uvesti sustav suradnje među nadležnim tije- lima država članica radi olakšavanja ostvarivanja naknade u slučajevima kada je kazneno djelo počinjeno u državi članici koja nije država boravišta žrtve. Ovaj sustav trebao bi osigurati da se žrtve kaznenih djela uvijek mogu obratiti nekom nadležnom tijelu u svojoj državi članici u kojoj imaju boravište te treba olakšati sve praktične i jezične teškoće koje se mogu javiti u prekograničnim slučajevima. Sustav bi trebao sadržavati potrebne odredbe kojima se omogućava žrtvi kaznenog djela dobivanje potrebnih informacija za podnošenje prijave i za omogućavanje učinkovite suradnje među uključenim tijelima. Direktiva poštuje temeljna prava i ponovno potvrđena načela, a posebno ona u Povelji o temeljnim pravima Europske unije, kao glavna načela prava Zajednice.