148 Službeni list Europske unije 03/Sv. 41 32003L0100 1.11.2003. SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE L 285/33 DIREKTIVA KOMISIJE 2003/100/EZ od 31. listopada 2003. o izmjeni Priloga I. Direktivi 2002/32/EZ Europskog parlamenta i Vijeća o nepoželjnim tvarima u hrani za životinje (Tekst značajan za EGP) KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, uzimajući u obzir Direktivu 2002/32/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 7. svibnja 2002. o nepoželjnim tvarima u hrani za životinje ('), kako je  izmijenjena  Direktivom _ Komisije 2003/57/EZ (*), a posebno njezin članak 8. stavak 1., budući da: (1) Direktivom 2002/32/EZ određuje se da je zabranjena uporaba proizvoda namijenjenih hranidbi životinja koji sadrže nepoželjne tvari u količinama koje prelaze najviše dopuštene količine propisane u Prilogu I. Direktivi. Pri donošenju Direktive 2002/32|EZ, bilo je navedeno da će se odredbe iz Priloga I. revidirati na temelju ažuriranih znanstvenih procjena rizika i uzimajući u obzir zabranu razrjeđivanja  kontaminiranih  nesukladnih  proizvoda namijenjenih hranidbi životinja. Od Znanstvenog odbora za hranidbu životinja (SCAN) je slijedom toga zatraženo da odmah dostavi ažurirane znanstvene procjene rizika. SCAN je usvojio mišljenje o nepoželjnim tvarima u hrani za životinje 20. veljače 2003., koje je ažurirano 25. travnja 2003. To mišljenje omogućava sveobuhvatan pregled mogućih rizika za zdravlje životinja i javno zdravlje koji nastaju kao poslje- dica prisutnosti nepoželjnih tvari u hrani za životinje. SCAN je ipak potvrdio da su potrebne dodatne detaljne procjene rizika koje bi omogućile potpunu reviziju Priloga 1. Direktivi 2002/32/EZ. Od svibnja 2003., Europska agencija za sigurnost hrane (EFSA) preuzela je od Europske komisije odgovornost za  znanstvenu procjenu ispravnosti hrane i hrane za životinje. Zatra- ženo je da EFSA provodi te detaljne procjene rizika. U međuvremenu je istaknuto da opskrba nekim bitnim i vrijednim pojedinačnim krmivima može biti ugrožena, jer je razina nepoželjnih tvari u nekim pojedinačnim krmivima zbog uobičajene kontaminacije iz  okoliša (!) SL L 140, 30.5.2002., str. 10. (2) SL L 151, 19.6.2003., str. 38. (10) blizu ili prelazi najviše dopuštene količine određene u Prilogu I. Direktivi 2002/32/EZ. Također su uočene odre- đene nedosljednosti između odredbi Priloga. Prilog bi stoga trebalo izmijeniti na privremenoj osnovi u očekivanju detaljnih znanstvenih procjena rizika, održa- vajući pritom visoku razinu zaštite javnog zdravlja, zdravlja životinja te okoliša. S ciljem održanja takve visoke razine zaštite javnog zdravlja, zdravlja životinja te okoliša, potvrđeno je da ako se životinje hrane izravno pojedinačnim krmivima, ili ako se koristi dopunska krmna smjesa, njihova uporaba u dnevnom obroku ne bi smjela izložiti živo- tinju većoj količini nepoželjne tvari, od one koja odgo- vara najvećoj količini izloženosti kad se u dnevnom obroku koriste potpune krmne smjese. SCAN potvrđuje da arsen u svom organskom obliku ima ograničenu toksičnost. Određivanje ukupnog arsena u hrani za životinje neće iz tog razloga uvijek točno odra- ziti rizik koji predstavljaju anorganski oblici. Međutim, organske i anorganske oblike arsena moguće je razliko- vati samo putem složene metode analize, koju nije moguće lako primijeniti u okviru službenih kontrola. Stoga bi se morale najviše dopuštene količine odnositi na ukupni arsen, predviđajući međutim mogućnost zahti- jevanja detaljnijih analiza naročito u slučaju prisutnosti Hizikia fusiforme. U nedostatku metode Zajednice za analizu ukupnog arsena, potrebno je dokazati učinkovi- tost upotrijebljenog postupka obrade uzoraka i metode analize korištenjem certificiranih referentnih uzoraka koji sadrže veliki udio arsena u organskom obliku. Također je potrebno voditi računa o činjenici da se više od 95 % arsena prisutnog u krmivima morskog podrijetla nalazi u manje toksičnim organskim oblicima i o neda- vnim razvojnim postignućima pri pripravi riblje hrane koja sadrži veći udio ribljeg ulja i ribljeg brašna. Trenutne najviše dopuštene količine arsena, olova i fluora u nekim pojedinačnim mineralnim krmivima ne odraža- vaju trenutne uobičajene razine kontaminacije iz okoliša. Zbog niske biološke raspoloživosti tih nepoželjnih tvari u mineralnoj hrani za životinje, potrebno je osigurati mogućnost opskrbe ovih bitnih i vrijednih krmiva bez ugrožavanja javnog zdravlja, zdravlja životinja te okoliša.