19/Sv. 12 Službeni list Europske unije 59 32004L0081 6.8.2004. SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE L 261/19 DIREKTIVA VIJEĆA 2004/81/EZ od 29. travnja 2004. o dozvoli boravka izdanoj državljanima trećih zemalja koji su žrtve trgovine ljudima ili koji su korišteni za djelovanja kojima se omogućuje nezakonito useljavanje, koji surađuju s nadležnim tijelima VIJEĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, posebno njegov članak 63. stavak 3., uzimajući u obzir prijedlog Komisije (!), uzimajući u obzir prijedlog Europskog parlamenta (?), uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i soci- jalnog odbora (?), nakon savjetovanja s Odborom regija, budući da: () Oblikovanje zajedničke politike u području imigracije, uključujući utvrđivanje uvjeta za ulazak i boravak stra- naca te mjere za borbu protiv nezakonitog useljavanja, predstavlja sastavni dio cilja stvaranja područja slobode, sigurnosti i pravde u Europskoj uniji. Na svojem izvanrednom sastanku u Tampereu, 15. i 16. listopada 1999., Europsko vijeće izrazilo je odlučnost da se protiv nezakonitog useljavanja bori na njezinu izvoru, npr. djelovanjem protiv onih koji se uključuju u trgovinu ljudima i gospodarsko izrabljivanje migranata. Europsko vijeće pozvalo je države članice da usmjere svoje napore na otkrivanje i razbijanje zločinačkih mreža, štiteći pri tome prava žrtava. Pokazatelj sve veće zabrinutosti zbog ove pojave, na međunarodnoj razini, bilo je i donošenje Konvencije protiv transnacionalnog organiziranog kriminaliteta u Općoj skupštini Ujedinjenih naroda, koju je dopunio Protokol o sprečavanju, suzbijanju i kažnjavanju trgovine ljudima, posebno ženama i djecom, te Protokol protiv krijumčarenja migranata kopnom, morem i zrakom. Te su instrumente u prosincu 2000. potpisali Zajednica i 15 država članica. Ova Direktiva ničim ne utječe na zaštitu pruženu izbje- glicama, osobama koje uživaju posebnu zaštitu i osobama koje traže međunarodnu zaštitu u skladu s međunarodnim pravom koje se odnosi na izbjeglice te ničim ne utječući na druge instrumente za zaštitu ljud- skih prava. () SL C 126 E, 28.5.2002., str. 393. (*) Mišljenje od 5. prosinca 2002. (još nije objavljeno u Službenom listu). () SL € 221, 17.9.2002., str. 80. (5) (10) Ova Direktiva ničim ne utječe na druge odredbe o zaštiti žrtava, svjedoka ili posebno ranjivih osoba, niti umanjuje ovlasti država članica s obzirom na pravo na boravak koje dodjeljuju zbog humanitarnih ili drugih razloga. Ova Direktiva poštuje temeljna prava i sukladna je nače- lima priznatima npr. u Povelji o temeljnim pravima Europske unije. Države članice trebale bi provoditi ovu Direktivu bez diskriminacije na osnovi spola, rase, boje kože, etničkog ili društvenog podrijetla, genetskih karakteristika, jezika, vjere ili vjerovanja, političkih ili drugih uvjerenja, pripad- nosti nacionalnoj manjini, imovine, rođenja, invalidnosti, dobi ili spolne usmjerenosti. Na razini Europske unije, donesene su Direktiva Vijeća 2002/90/EZ od 28. studenoga 2002. o utvrđivanju pomaganja neovlaštenog ulaska, tranzita i boravka (*) te Okvirna odluka Vijeća 2002/629/PUP od 19. srpnja 2002. o suzbijanju trgovanja ljudima (?) kako bi se ojačalo sprečavanje i borba protiv spomenutih kaznenih djela. Ovom se Direktivom uvodi odobrenje boravka za žrtve trgovine ljudima ili, ako država članica odluči proširiti područje primjene ove Direktive, na državljane trećih zemalja kojima je pružena pomoć za nezakonit ulazak, a odobrenje boravka pruža im dovoljan poticaj za sura- dnju s nadležnim tijelima, uz poštivanje određenih uvjeta s ciljem sprečavanja zlouporabe. S tim ciljem, potrebno je propisati kriterije za odobra- vanje boravka, uvjete boravka i osnove za odbijanje produženja boravka ili povlačenje odobrenja boravka. Pravo na boravak u skladu s ovom Direktivom podliježe poštivanju uvjeta i privremenog je karaktera. Državljani trećih zemalja na koje se to odnosi trebali bi biti obaviješteni o  mogućnosti dobivanja odobrenja boravka i trebao bi im biti omogućen  određeni vremenski rok za razmišljanje. To bi im _ trebalo pomoći da donesu odluku, na temelju dobrih informacija, hoće li ili neće surađivati s nadležnim tijelima, a ona mogu biti policija, tijela kaznenoga progona i pravosudna tijela (s obzirom na opasnosti), kako bi mogli slobodno i, samim time, učinkovitije surađivati. (*) SL L 328, 5.12.2002., str. 17. () SL L 203, 1.8.2002., str. 1.