188 Službeni list Europske unije 19/Sv. 8 32008L0115 L 348/98 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 24.12.2008. DIREKTIVA 2008/115/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VI]EĆA od 16. prosinca 2008. o zajedničkim standardima i postupcima država članica za vraćanje državljana trećih zemalja s nezakonitim boravkom EUROPSKI PARLAMENT I VI]EĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 63. stavak 3. točku (b), uzimajući u obzir prijedlog Komisije, postupajući u skladu s postupkom iz članka 251. Ugovora (!), budući da: (1) Europsko je vijeće u Tempereu 15. i 16. listopada 1999. uspostavilo usklađen pristup na području imigracije i azila, koji istodobno stvara zajednički sustav azila, zakonsku imigracijsku politiku i borbu protiv nezakonite imigracije. Europsko je vijeće u Bruxellesu 4. i 5. studenoga 2004. pozvalo na stvaranje učinkovite politike vraćanja i repa- trijacije, koja se temelji na zajedničkim standardima, da se osobe vraćaju na human način uz puno poštovanje njihovih temeljnih prava i dostojanstva. Dana 4. svibnja 2005. Odbor ministara Vijeća Europe usvojio je ,Dvadeset smjernica o prisilnom povratku". Potrebno je donijeti jasna, pregledna i pravična pravila radi učinkovite politike povratka kao sastavnog dijela dobro vođene migracijske politike. Ova bi Direktiva trebala utvrditi vrstu horizontalnih pravila_ koja se primjenjuju na sve državljane trećih zemalja koji ne ispunjavaju ili koji više ne ispunjavaju uvjete za ulazak, boravak ili boravište u državi članici. Države članice osiguravaju da se prestanak nezakonitog boravka  državljana  trećih  zemalja  provodi  prema pravičnom i transparentnom postupku. Sukladno općim načelima prava EU-a odluke donesene u skladu s ovom Direktivom donose se u svakom pojedinačnom slučaju i na temelju objektivnih kriterija, što znači da bi ocjenji- vanje trebalo prelaziti samu  činjenicu nezakonitog boravka. Prilikom korištenja standardnih obrazaca za (*) Mišljenje Europskog parlamenta od 18. lipnja 2008. (još nije objav- ljeno u Službenom listu) i Odluka Vijeća od 9. prosinca 2008. (10) (11) odluke koje se odnose na povratak, posebno na odluke o vraćanju, ako su donesene, odluke o zabrani ulaska i odluke o odstranjivanju, države bi članice trebale pošto- vati ta načela i u potpunosti se uskladiti s važećim odred- bama ove Direktive. Naglašena je potreba za sporazumima Zajednice i bilate- ralnim sporazumima o ponovnom prihvatu kako bi se olakšao postupak povratka. Međunarodna suradnja sa zemljama porijekla u svim fazama postupka povratka preduvjet je postizanja održivog povratka. Priznaje se da države članice mogu zakonito vraćati državljane trećih zemalja koji nemaju zakoniti boravak, ako postoji pravičan i učinkovit sustav azila koji u potpunosti poštuje načelo non refoulement. U skladu s Direktivom Vijeća 2005/85/EZ od 1. prosinca 2005. o minimalnim normama koje se odnose na postupke priznavanja i ukidanje statusa izbjeglica u drža- vama članicama (?), ne bi se trebalo smatrati da držav- ljanin treće zemlje koji je podnio zahtjev za azil u državi članici nezakonito boravi na području te države članice do stupanja na snagu negativne odluke u pogledu zahtjeva ili odluke kojom prestaje njegov ili njezin boravak kao tražitelja azila. Ako ne postoje razlozi da se smatra da bi to moglo ugroziti svrhu postupka vraćanja, dobrovoljni bi povratak trebao imati prednost pred prisilnim te bi se trebalo odrediti vrijeme za dobrovoljni odlazak. Produljenje vremena za dobrovoljno odlazak trebalo bi se osigurati kada se to smatra potrebnim zbog posebnih okolnosti u pojedinačnom  slučaju. Za  poticanje  dobrovoljnog povratka države bi članice trebale pružati veću pomoć za povratak i savjetovanje te na najbolji način koristiti relevantne mogućnosti financiranja koje su na raspola- ganju u okviru Europske fonda za povratak. Trebalo bi utvrditi minimalna zakonska jamstva za odluke u vezi povratka kako bi se osigurala učinkovita zaštita interesa konkretnih pojedinaca. Osobama koje nemaju dovoljna sredstva trebalo bi osigurati potrebnu pravu pomoć. Države bi članice u svojim nacionalnim zakonodavstvima trebale predvidjeti u kojim se slučaje- vima pravna pomoć smatra potrebnom. (*) SL L 326, 13.12.2005., str. 13.