42 Službeni list Europske unije 15/Sv. 34 32000L0076 28.12.2000. SLUŽBENI LIST EUROPSKIH ZAJEDNICA L 332/91 DIREKTIVA 2000/76/EZ EUROPSKOG PARLAMENTA I VI]EĆA od 4. prosinca 2000. o spaljivanju otpada EUROPSKI PARLAMENT I VI]EĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 175. stavak 1., uzimajući u obzir prijedlog Komisije (!), uzimajući u  obzir  Mišljenje Gospodarskog i  socijalnog odbora (?), uzimajući u obzir Mišljenje Odbora regija (*), postupajući u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (*) i u smislu zajedničkog teksta koji je odobrio Odbor za mirenje 11. listopada 2000., budući da: (1) — U Petom programu djelovanja za zaštitu okoliša: Ususret održivosti — program politike i djelovanja Europske zajednice u vezi sa zaštitom okoliša i održivim razvojem, dopunjen  Odlukom  br. 2179/98/JEZ o _ njegovom ponovnom pregledu (*), kao jedan od ciljeva određuje da se ne smiju prekoračiti kritične mase ili razine odre- đenih onečišćujućih tvari poput dušikovih oksida (NO.), sumporovog dioksida (SO5), teških metala i dioksina, dok je u pogledu kvalitete zraka kao cilj postavljena djelot- vorna zaštita svih ljudi od dokazanih rizika za zdravlje zbog onečišćenog zraka; da je istim Programom kao cilj utvrđeno 90 %-tno  smanjenje  emisije  dioksina  iz poznatih izvora do 2005. godine (razina iz 1985.) i barem 70 %-tno smanjenje emisije iz svih izvora kadmija (Cd), žive (Hg) i olova (Pb) u godini 1995. (2) = Protokolom o postojanim organskim  onečišćujućim tvarima koji je Zajednica u okviru Konvencije Gospo- darske komisije Ujedinjenih naroda za Europu (UN-ECE) potpisala o prekograničnom onečišćenju zraka na velike udaljenosti utvrđuju se pravno obvezujuće granične vrijednosti od 0,1 ng/m za emisiju dioksina i furana; ET (ekvivalent toksičnosti) za postrojenja koja spaljuju više od 3 tone krutog komunalnog otpada na sat od 0,5 ng/m; ET za postrojenja koja spaljuju više od 1 SL C 13, 17.1.1998., str. 6. i SL C 372, 2.12.1988., str. 11. sL C 116, 28.4.1999., str. 40. sL C 198, 14.7.1999., str. 37. Mišljenje Europskog parlamenta od 14. travnja 1999. (SL C 219, 30.7.1999., str. 249.). Zajedničko stajalište Vijeća od 25. studenoga 1999. (SsL C 25, 28.1.2000., str. 17.) i Odluka Europskog parla- menta od 15. ožujka.2000. (još nije objavljena u Službenom listu). Odluka Europskog parlamenta od 16. studenoga 2000. i Odluka Vijeća od 20. studenoga 2000. () SL C 138, 17.5.1993., str. 1. i SL L 275, 10.10.1998., str. 1. tone medicinskoga otpada na sat od 0,2 ng/m; ET za postrojenja koja spaljuju više od 1 tone opasnoga otpada na sat. (3) — Protokolom o teškim metalima koji je Zajednica potpi- sala u okviru UN-ECE-ove Konvencije o prekograničnom onečišćenju zraka na velike udaljenosti utvrđuju se pravno obvezujuće granične vrijednosti emisije čestica od 10 mg/m? za spaljivanje opasnog i medicinskog otpada, a za emisiju žive od 0,05 mg/m? za spaljivanje opasnog otpada i 0,08 mg/m? za spaljivanje komunalnog otpada. (4) — Međunarodna agencija za istraživanje raka i Svjetska zdravstvena organizacija upućuju na to da su neki polici- klični aromatski ugljikovodici (PAU-ovi) kancerogeni; Države članice stoga mogu, osim onih za ostale oneči- šćujuće tvari, odrediti granične vrijednosti emisije za PAU-ove. (5) — U skladu s načelima supsidijarnosti i razmjernosti odre- đenima u članku 5. Ugovora, potrebno je nešto poduzeti na razini Zajednice. Načelo opreza pruža temelj za daljnje mjere. Ova se Direktiva ograničava na minimalne zahtjeve za postrojenja za spaljivanje i suspaljivanje. (6) — Nadalje, članak 174. osigurava da politika Zajednice u odnosu na okoliš mora doprinositi zaštiti ljudskoga zdravlja. (7) — Prema tome, visoka razina zaštite okoliša i zaštite zdravlja ljudi zahtijeva da se u Zajednici odrede i održa- vaju strogi uvjeti rada, tehnički zahtjevi i granične vrijed- nosti emisije za postrojenja za spaljivanje i suspaljivanje otpada. Utvrđenim bi se vrijednostima trebalo spriječiti ili, u mjeri u kojoj je to ostvarivo, ograničiti negativan učinak na okoliš i njegovu opasnost za zdravlje ljudi. (8) — Priopćenje Komisije o preispitivanju Strategije Zajednice za gospodarenje otpadom najveću pozornost pridaje sprečavanju  nastajanja  otpada, nakon  čega  slijede njegova ponovna uporaba i oporaba te na kraju sigurno  odlaganje otpada; u  svojoj Rezoluciji od 24. veljače 1997. o Strategiji Zajednice za postupanje s otpadom () Vijeće je ponovno istaknulo svoj stav da sprečavanje nastajanja otpada u svakoj racionalnoj politici postupanja otpadom treba imati prednost u odnosu na smanjenje stvaranja otpada i njegovih opasnih svojstava. () SL C 76, 11.3.1997., str. 1.