07/Sv. 26 Službeni list Europske unije 21 32004R0261 17.2.2004. SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE L 46/1 UREDBA (EZ) br. 261/2004 EUROPSKOG PARLAMENTA I VI)EĆA od 11. veljače 2004. o utvrđivanju općih pravila odštete i pomoći putnicima u slučaju uskraćenog ukrcaja i otkazivanja ili dužeg kašnjenja leta u polasku te o stavljanju izvan snage Uredbe (EEZ) br. 295/91 (Tekst značajan za EGP) EUROPSKI PARLAMENT I VI]EĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegov članak 80. stavak 2., uzimajući u obzir prijedlog Komisije (!), uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i soci- jalnog odbora (?), nakon savjetovanja s Odborom regija, u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (*), s obzirom na zajednički tekst koji je odobrio Odbor za mirenje 1. prosinca 2003., budući da: () Aktivnost Zajednice u području zračnog prijevoza usmje- rena je, pored ostalih stvari, na osiguravanje visoke razine zaštite putnika. Uz to, u potpunosti bi trebalo voditi računa o obvezama zaštite potrošača općenito. Uskraćivanje ukrcaja i otkazivanje ili kašnjenje leta uzro- kuju ozbiljne probleme i neugodnosti putnicima. Dok je Uredbom Vijeća (EEZ) br. 295/91 od 4. veljače 1991. o utvrđivanju općih pravila za sustav odštete u slučaju uskraćivanja ukrcaja u redovnom zračnom prije- vozu (*) propisana temeljna zaštita putnika, broj putnika kojima se uskraćuje ukrcaj protivno njihovoj volji ostaje i dalje previsok, baš kao i broj putnika oštećenih otkaziva- njem leta bez prethodnog upozorenja i onih pogođenih dugim odgodama. (') SL C 103 E, 30.4.2002., str. 225. i SL C 71 E, 25.3.2003., str. 188. (2) SL C 241, 7.10.2002., str. 29. (*) Mišljenje Europskog parlamenta od 24. listopada 2002. (SL C 300 E, 11.12.2003., str. 443.), Zajedničko stajalište Vijeća od 18. ožujka 2003. (SL C 125 E, 27.5.2003., str. 63.) i Stajalište Europskog parlamenta od 3. srpnja 2003. Zakonska rezolucija Europskog parla- menta od 18. prosinca 2003. i Odluka Vijeća od 26. siječnja 2004. () SL L 36, 8.2.1991., str. 5. (4) Zajednica bi stoga trebala povisiti standarde zaštite propi- sane tom Uredbom, kako bi ojačala prava putnika i osigurala djelovanje zračnih prijevoznika sukladno ujed- načenim uvjetima na liberaliziranom tržištu. Budući je razlika između redovnih i izvanrednih zračnih usluga sve manja, ovakva bi se zaštita trebala odnositi ne samo na putnike redovnih letova, već i na putnike izvan- rednih letova, uključujući i letove koji čine dio paket tura. Zaštitu koju uživaju putnici koji putuju iz zračne luke smještene u državi članici, trebalo bi proširiti i na putnike koji napuštaju zračnu luku smještenu u trećoj zemlji i idu u zračnu luku koja se nalazi u državi članici, ako letom upravlja prijevoznik Zajednice. Kako bi se osigurala djelotvorna primjena ove Uredbe, obveze koje ona propisuje trebali bi izvršavati zračni prijevoznici koji izvode ili namjeravaju izvesti let, bez obzira izvode li navedeno svojim vlastitim zrakoplovom, zrakoplovom u zakupu bez posade ili zakupom zrako- plova s posadom, ili na temelju bilo koje druge osnove. Ovom se Uredbom ne bi trebala ograničavati prava stvarnih zračnih prijevoznika u traženju odštete od bilo koje osobe, uključujući i treće strane u skladu s primjen- ljivim pravom. Broj putnika kojima je uskraćen ukrcaj protiv njihove volje trebalo bi reducirati tako da se od zračnih prijevoz- nika zatraži da pozovu dobrovoljce koji će odustati od svoje rezervacije, u zamjenu za povlastice, a umjesto da se putnicima uskrati ukrcaj, i tako da u cijelosti nadok- nade štetu onim putnicima kojima se u konačnici uskrati ukrcaj.