02/Sv. 17 Službeni list Europske unije 137 32005R0648 4.5.2005. SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE L 117/13 UREDBA (EZ) br. 648/2005 EUROPSKOG PARLAMENTA I VI)EĆA od 13. travnja 2005. o izmjeni Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice EUROPSKI PARLAMENT I VI]EĆE EUROPSKE UNIJE, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, a posebno njegove članke 26., 95., 133. i 135., uzimajući u obzir prijedlog Komisije, uzimajući u obzir mišljenje Europskog gospodarskog i soci- jalnog odbora (!), u skladu s postupkom utvrđenim u članku 251. Ugovora (?), budući da: Uredbom Vijeća (EEZ) br. 2913/92 (*) utvrđuju se pravila za carinsko postupanje s robom koja je uvezena ili koja se izvozi. Potrebno je uspostaviti jednaku razinu zaštite kod carin- skih provjera robe koja se unosi ili iznosi iz carinskog područja Zajednice. Radi postizanja tog cilja, potrebno je uspostaviti jednaku razinu carinskih provjera u Zajednici i osigurati usklađenu primjenu carinskih provjera od strane država članica, koje snose glavnu odgovornost za primjenu tih provjera. Takve provjere potrebno je temeljiti na zajednički dogovorenim standardima i mjeri- lima rizika za izbor robe i gospodarskih subjekata kako bi se smanjili rizici Zajednice i njezinih građana kao i trgovinskih partnera Zajednice. Države članice i Komisija stoga trebaju uvesti okvir na razini Zajednice za uprav- ljanje rizikom radi potpore zajedničkog pristupa tako da se učinkovito odrede prioriteti i učinkovito dodijele sred- stva s ciljem održavanja primjerene ravnoteže između carinskih provjera i  olakšavanja  zakonite  trgovine. Takav okvir treba također predvidjeti zajednička mjerila (!) SL € 110, 30.4.2004., str. 72. (*) Mišljenje Europskog parlamenta od 20. travnja 2004. (još nije objav- ljeno u Službenom listu), Zajedničko stajalište Vijeća od 29. stude- noga 2004. (SL C 38 E, 15.2.2005., str. 36.) i Stajalište Europskog parlamenta od 23. veljače 2005. (još nije objavljeno u Službenom listu). () SL L 302, 19.10.1992., str. 1. Uredba kako je zadnje izmijenjena Aktom o pristupanju iz 2003. i usklađene zahtjeve za ovlaštene gospodarske subjekte i osigurati usklađenu primjenu tih mjerila i zahtjeva. Uspo- stavljanje okvira za upravljanje rizikom koji je zajednički svim državama članicama ne bi smjelo sprečavati države članice kod provjere robe na licu mjesta. Države članice trebaju odobriti status ovlaštenog gospo- darskog subjekta svakom gospodarskom subjektu koji ispunjava zajednička mjerila u pogledu kontrolnog sustava subjekta, financijske sposobnosti i evidencije usklađenosti. Status ovlaštenog gospodarskog subjekta, koji odobri jedna država članica, trebale bi priznati ostale države članice, međutim status ne daje pravo da u drugim državama članicama automatski koristi pojed- nostavnjenja predviđena u carinskim propisima. Među- tim, druge države članice trebale bi dopustiti ovlaštenim gospodarskim subjektima uporabu pojednostavnjenja pod uvjetom da ispunjavaju sve posebne zahtjeve u pogledu korištenja određenih pojednostavnjenja. Kod razmatranja zahtjeva za uporabu pojednostavnjenja, druge države članice ne  trebaju ponovno  ocjenjivati  kontrolne sustave subjekta, financijsku sposobnost i evidencije usklađenja, budući da je to prethodno obavila država članica koja je subjektu odobrila status ovlaštenog gospo- darskog subjekta, već je potrebno osigurati da su svi drugi posebni zahtjevi u pogledu korištenja određenih pojednostavnjenja ispunjeni. Korištenje pojednostavnjenja u drugim državama članicama može se također uskladiti dogovorno između predmetnih carinskih tijela. Pojednostavnjenja prema carinskim propisima potrebno je nastaviti ne dovodeći u pitanje carinske provjere utvr- đene u Carinskom zakoniku Zajednice, posebno u vezi sa sigurnošću i zaštitom. Te su provjere odgovornost carin- skih tijela i, dok bi ta tijela trebala priznati status ovla- štenog gospodarskog subjekta kao čimbenik tijekom analize rizika i kod odobravanja bilo kakve pomoći gospodarskom subjektu u pogledu provjera u vezi sa sigurnošću i zaštitom, pravo na provjere potrebno je zadržati. Nadležna tijela država članica i Komisije trebaju razmje- njivati podatke o uvoznoj i izvoznoj robi vezano uz rizik. U tu svrhu potrebno je uspostaviti zajednički sigurni sustav koji nadležnim tijelima pravodobno i učin- kovito omogućuje pristup, prijenos i razmjenu tih poda- taka. Takvi se podaci mogu također podijeliti s trećim zemljama ako je to predviđeno međunarodnim sporazu- mom.