110 Službeni list Europske unije 06/Sv. 3 32004L0072 L 162/70 SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE 30.4.2004. DIREKTIVA KOMISIJE 2004/72/EZ od 29. travnja 2004. o provedbi Direktive 2003/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu prihvaćenih tržišnih praksi, definicije povlaštene informacije u odnosu na izvedenice na robu, izrade popisa upućenih osoba, prijavljivanja transakcija osoba na rukovodećim položajima i prijavljivanja sumnjivih transakcija (Tekst značajan za EGP) KOMISIJA EUROPSKIH ZAJEDNICA, uzimajući u obzir Ugovor o osnivanju Europske zajednice, uzimajući u obzir Direktivu 2003/6/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 28. siječnja 2003. o trgovanju na temelju povlaštenih informacija i manipuliranju tržištem (zlouporabi tržišta) ('), a posebno njezin članak 1. stavak 1. drugi podstavak i stavak 2. točku (a), te njezin članak 6. stavak 10. četvrtu, petu i sedmu alineju, nakon savjetovanja s Odborom europskih regulatora tržišta vrijednosnih papira (CESR) (?) zbog tehničkih savjeta, budući da: (1) Pošteno i učinkovito ponašanje sudionika na tržištu potrebno je kako bi se omogućilo normalno funkcioni- ranje tržišta i zaštitio njegov integritet. Osobito tržišne prakse koje sputavaju interakciju ponude i potražnje ograničavajući mogućnosti ostalih sudionika na tržištu da odgovore na transakcije mogu predstavljati veći rizik za integritet tržišta, pa je stoga manje vjerojatno da će ih nadležna tijela prihvatiti. S druge strane, veća je vjerojat- nost da će biti prihvaćene tržišne prakse koje poboljša- vaju likvidnost nego one prakse koje ju smanjuju. Mali su izgledi da će nadležna tijela prihvatiti tržišne prakse koje krše kodekse ponašanja ili pravila i propise čija je svrha sprečavanje zlouporabe tržišta. Budući da se tržišne prakse brzo mijenjaju kako bi se zadovoljile potrebe ulagatelja, nadležna tijela trebaju obraćati pozornost na novonastajuće tržišne prakse. Transparentnost tržišnih praksi sudionika na tržištu presudna je u razmatranju mogu li nadležna tijela prih- vatiti određenu tržišnu praksu. Što je praksa manje tran- sparentna, to je vjerojatnije da neće biti prihvaćena. Međutim, prakse na neuređenim tržištima zbog struktu- ralnih razloga mogu biti manje transparentne od sličnih praksi na uređenim tržištima. Nadležna tijela ne trebaju te prakse same po sebi smatrati neprihvatljivima. (!) SL L 96, 12.4.2003., str. 16. (?) CESR je osnovan Odlukom Komisije 2001/527/EZ od 6. lipnja 2001. (SL L 191, 13.7.2001., str. 43). (3) Pojedine tržišne prakse na određenom tržištu ne smiju ugrožavati integritet tržišta drugih izravno ili neizravno povezanih tržišta diljem Zajednice, bilo da je riječ o uređenim ili neuređenim tržištima. Stoga, što je veći rizik za integritet tržišta na takvom povezanom tržištu unutar Zajednice, to je manja vjerojatnost da će nadležna tijela prihvatiti te prakse. Nadležna se tijela prilikom razmatranja prihvatljivosti određene tržišne prakse trebaju savjetovati s drugim nadležnim tijelima, posebno u slučajevima kada postoje tržišta koja se mogu usporediti s tržištem koje se ispituje. Međutim, mogu postojati okolnosti u kojima se neka tržišna praksa može smatrati prihvatljivom na jednom određenom tržištu i neprihvatljivom na drugom uspore- divom tržištu unutar Zajednice. U slučaju nepodudarnosti u ocjenama tržišnih praksi koje su prihvaćene u jednoj državi članici, a nisu prihvaćene u drugoj, u Odboru europskih regulatora tržišta vrijednosnih papira može se održati rasprava kako bi se pronašlo rješenje. Pri dono- šenju odluka o prihvaćenosti, nadležna se tijela trebaju temeljito savjetovati sa sudionicima na tržištu i krajnjim korisnicima i osigurati im visoku razinu transparentnosti. Ključno je da sudionici na tržištima izvedenica, čija temeljna imovina nije financijski instrument, dobiju veću pravnu sigurnost o tome što predstavlja povlaštenu informaciju. Korisna je mjera za zaštitu integriteta tržišta da izdavatelji ili osobe koje djeluju u njihovo ime ili za njihov račun izrađuju popise osoba koje za njih rade na temelju ugovora o radu ili na neki drugi način i koje imaju pristup povlaštenim informacijama koje se izravno ili neizravno odnose na izdavatelja. Na temelju takvih popisa izdavatelji ili te osobe mogu kontrolirati tok povlaštenih informacija i na taj način upravljati svojim obvezama čuvanja poslovne tajne. Nadalje, ti popisi također mogu predstavljati koristan alat za nadležna tijela = prilikom _ praćenja  primjene — zakonodavstva vezanog uz zlouporabu tržišta. Izdavatelji i nadležna tijela moraju utvrditi povlaštene informacije kojima