23.10.2014. Službeni list Europske unije L 304/43 UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1119/2014 od 16. listopada 2014. o izmjeni Priloga III. Uredbi (EZ) br. 396/2005 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu maksi- malnih razina ostataka za benzalkonijev klorid i didecildimetilamonijev klorid u određenim proiz- vodima ili na njima (Tekst značajan za EGP) EUROPSKA KOMISIJA, uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 396/2005 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. veljače 2005. o maksimalnim razinama ostataka pesticida u ili na hrani i hrani za životinje biljnog i životinjskog podrijetla i o izmjeni Direktive Vijeća 91/414/EEZ ("), a posebno njezin članak 14. stavak 1. točku (a) i članak 16. stavak 1. točku (a), budući da: (1) — Dosad nisu utvrđene maksimalne razine ostataka (MRO-ovi) za benzalkonijev klorid i didecildimetilamonijev klorid te navedene tvari nisu uključene u Prilog IV. Uredbi (EZ) br. 396/2005. (2) = Benzalkonijev klorid nije odobrena aktivna tvar u sredstvima za zaštitu bilja u okviru Uredbe (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća (*). Didecildimetilamonijev klorid odobren je kao aktivna tvar u sredstvima za zaštitu bilja za uporabu na ukrasnom bilju, no nakon povlačenja odobrenja (*) sva su odobrenja za sredstva za zaštitu bilja koja sadržavaju didecildimetilamonijev klorid ukinuta. Obje se tvari upotrebljavaju kao biocidi za dezinfekciju. Takva bi uporaba dovela do pojave ostataka u hrani. (3) — Komisija je primila informacije od država članica i subjekata u poslovanju s hranom kojima se pokazuje prisut- nost benzalkonijeva klorida i didecildimetilamonijeva klorida u određenim proizvodima ili na njima što dovodi do viših ostataka od zadane razine MRO-a od 0,01 mg/kg utvrđene u Uredbi (EZ) br. 396/2005. (4) — Europska agencija za sigurnost hrane, dalje u tekstu ,Agencija", u 2012. i 2013. prikupila je podatke dobivene praćenjem kako bi istražila prisutnost ostataka benzalkonijeva klorida i didecildimetilamonijeva klorida u hrani. Te su podatke dobile države članice i subjekti u poslovanju s hranom te se njima pokazalo da su te tvari prisutne na razinama koje variraju ovisno o izvoru i proizvodu, ali da razine često premašuju zadanu razinu MRO-a od 0,01 mgl/kg. Ti su rezultati dokaz neizbježne prisutnosti benzalkonijeva klorida i didecildimetilamonijeva klorida u određenim proizvodima ili na njima. (5) — Agencija je dostavila tehničko izvješće o statističkoj ocjeni prikupljenih podataka (*). Ocijenila je jesu li trenu- tačnim MRO-ovima koje su predložile službe Komisije potrošači dovoljno zaštićeni u pogledu njihove moguće izloženosti ostacima zbog uporabe u biocidnim proizvodima te je dala obrazloženo mišljenje o predloženim MRO-ovima (“). To je izvješće i mišljenje dostavila Komisiji i državama članicama te ih učinila dostupnim javnosti. (6) — Agencija je u svojem obrazloženom mišljenju zaključila da iako na procjenu rizika utječe visoki stupanj nesigur- nosti zbog ograničenosti raspoloživih podataka, očekuje se da će se predloženim privremenim MRO-ovima dovoljno zaštiti potrošače. Agencija je uzela u obzir zdravstvene procjene koje je proveo njemački Savezni institut () SLL 70,16.3.2005., str. 1. () Uredba (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i stav- ljanju izvan snage direktiva Vijeća 79/117/EEZ i 91/414/EEZ (SL L 309, 24.11.2009., str. 1.). (*) Provedbena uredba Komisije (EU) br. 175/2013 od 27. veljače 2013. o izmjeni Provedbene uredbe (EU) br. 540/2011 u pogledu povla- čenja odobrenja aktivne tvari didecildimetilamonijev klorid (SL L 56, 28.2.2013., str. 4.). (*) Europska agencija za sigurnost hrane; Ocjena podataka dobivenih praćenjem o ostacima didecildimetilamonijeva klorida i benzalkoni- jeva klorida. EFSA supporting publication 201 3:EN-483, 30. str. () Europska agencija za sigurnost hrane; Obrazloženo mišljenje o procjeni prehrambenog rizika za predložene privremene maksimalne razine ostataka (MRO-ovi) za didecildimetilamonijev klorid i benzalkonijev klorid. EFSA Journal 2014.;12(4):3675, 23. str.