28.3.2014. Službeni list Europske unije L 93/17 UREDBA KOMISIJE (EU) br. 316/2014 od 21. ožujka 2014. o primjeni članka 101. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na kategorije sporazuma o prijenosu tehnologije (Tekst značajan za EGP) EUROPSKA KOMISIJA, uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, uzimajući u obzir Uredbu Vijeća br. 19/65/EEZ od 2. ožujka 1965. o primjeni članka 85. stavka 3. Ugovora na određene kategorije sporazuma i usklađenih djelovanja (!), a posebno njezin članak 1., nakon objavljivanja nacrta ove Uredbe, nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom za pitanja ogra- ničavajućih djelovanja i vladajućih položaja, budući da: (1) — Uredba br. 19/65/EEZ ovlašćuje Komisiju primijeniti putem uredbe članak 101. stavak 3. Ugovora na odre- đene kategorije sporazuma o prijenosu tehnologije i odgovarajućih usklađenih djelovanja u kojima sudjeluju samo dva poduzetnika te koje su obuhvaćene člankom 101. stavkom 1. Ugovora. (2) = Na temelju Uredbe br. 19/65/EEZ Komisija je posebno donijela Uredbu (EZ) br. 772/2004. (?). Uredba (EZ) br. 772|2004 definira kategorije sporazuma o prijenosu tehnologije za koje je Komisija smatrala da uobičajeno ispunjavaju uvjete utvrđene u članku 101. stavku 3. Ugovora. S obzirom na cjelokupno pozitivna iskustva u primjeni te Uredbe, koja prestaje važiti 30. travnja 2014., te uzimajući u obzir daljnja iskustva stečena od njezinog donošenja, prikladno je donijeti novu uredbu o skupnom izuzeću. (!) SL 36, 6.3.1965., str. 533/65. () Uredba Komisije (EZ) br. 772/2004 od 7. travnja 2004. o primjeni članka 81. stavka 3. Ugovora na kategorije sporazuma o prijenosu tehnologije (SL L 123, 27.4.2004., str. 11.). (3) =— Ovom bi se Uredbom trebala ispuniti dva zahtjeva u vezi s osiguranjem učinkovite zaštite tržišnog natjecanja i pružanjem  odgovarajuće pravne sigurnosti poduzet- nicima. Pri ostvarenju tih ciljeva potrebno je voditi računa o potrebi da se u najvećoj mogućoj mjeri pojed- nostavne upravni nadzor i zakonski okviri. (4) — Sporazumi o prijenosu tehnologije odnose se na licenci- ranje prava na tehnologiju. Takvi sporazumi obično poboljšavaju gospodarsku učinkovitost i pogoduju trži- šnom natjecanju jer mogu ograničiti umnožavanje istra- živanja i razvoja, ojačati inicijativu za početno istraži- vanje i razvoj, potaknuti veću inovativnost, omogućiti širenje i izazvati natjecanje na tržištu proizvoda. (5) — Vjerojatnost da će takvi učinci na povećanje učinkovitosti i pogodovanje tržišnom natjecanju nadmašiti učinke štetne za tržišno natjecanje zbog ograničenja koja su sadržana u sporazumima o prijenosu tehnologije ovisi o stupnju tržišne snage predmetnih poduzetnika te, stoga, o mjeri u kojoj su ti poduzetnici suočeni s natje- canjem, i to u vidu poduzetnika koji imaju zamjenske tehnologije ili poduzetnika koji proizvode zamjenske proizvode. (6) — Ova bi se Uredba trebala odnositi samo na sporazume o prijenosu tehnologije između davatelja licence i stjecatelja licence. Trebala bi se odnositi na takve sporazume čak i ako su uvjeti propisani za više od jedne razine trgovine, na primjer, tako što obvezuje stjecatelja licence da uspo- stavi poseban sustav distribucije i tako što specificira obveze koje stjecatelj licence mora ili može nametnuti preprodavateljima  proizvoda proizvedenih u  okviru licence. Međutim, takvi uvjeti i obveze trebaju biti u skladu s važećim pravilima tržišnog natjecanja za spora- zume o nabavi i distribuciji iz Uredbe Komisije (EU) br. 330/2010. (*). Sporazumi o nabavi i distribuciji sklopljeni između stjecatelja licence i njegovih kupaca ne bi trebali biti izuzeti na temelju ove Uredbe. (*) Uredba Komisije (EU) br. 330/2010 od 20. travnja 2010. o primjeni članka 101. stavka 3. Ugovora o funkcioniranju Europske unije na kategorije vertikalnih sporazuma i usklađenih djelovanja (SL L 102, 23.4.2010., str. 1.).