14.12.2013. Službeni list Europske unije L 335/19 PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1337/2013 od 13. prosinca 2013. o utvrđivanju pravila za primjenu Uredbe (EU) br. 1169/2011 Europskog parlamenta i Vijeća u pogledu navođenja zemlje podrijetla ili mjesta podrijetla za svježe, rashlađeno i smrznuto svinjsko, ovčje i kozje meso te meso peradi EUROPSKA KOMISIJA, uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, uzimajući u obzir Uredbu (EU) br. 1169/2011 Europskog parla- menta i Vijeća od 25. listopada 2011. o informiranju potrošača o hrani, izmjeni uredbi (EZ) br. 1924/2006 i (EZ) br. 1925/2006 Europskog parlamenta i Vijeća te o stavljanju izvan snage Direktive Komisije 87/250/EEZ, Direktive Vijeća 90/496/EEZ,  Direktive  Komisije  1999/10/EZ,  Direktive 2000/13/EZ Europskog parlamenta i Vijeća, direktiva Komisije 2002/67/EZ i 2008/5/EZ i Uredbe Komisije (EZ) br. 608/2004 ('), a posebno njezin članak 26. stavak 8., budući da: (1) — Člankom 26. stavkom 2. Uredbe (EU) br. 1169/2011 utvrđuje se obveza mnavođenja zemlje podrijetla ili mjesta podrijetla na etiketi mesa obuhvaćenog oznakama kombinirane nomenklature koje su navedene u Prilogu XI. navedenoj Uredbi tj. svježeg, rashlađenog i smrznutog svinjskog, ovčjeg i kozjeg mesa te mesa peradi (2) _ Potrebno je odvagnuti između potrebe za informiranjem potrošača i dodatnih troškova koji nastaju gospodarskim subjektima i nacionalnim nadležnim tijelima, a što napo- sljetku utječe i na konačnu cijenu proizvoda. Ocjenom utjecaja i studijom koju je naručila Komisija ispitalo se nekoliko mogućnosti za navođenje zemlje podrijetla ili mjesta podrijetla s obzirom na najvažnije faze života životinja. Rezultati su pokazali da potrošači prije svega traže informacije o mjestu uzgoja životinje. Istodobno, pružanje obveznih informacija o mjestu rođenja životinje zahtijevalo bi uspostavljanje novih sustava sljedivosti na razini poljoprivrednog gospodarstva koje bi dovelo do određenih troškova, dok je označivanje mjesta klanja troškovno pristupačnije i potrošačima pruža vrijedne informacije. Što se tiče zemljopisne razine, postoje dokazi da bi navod o državi članici ili trećoj zemlji bio najvažnija informacija za potrošače. (3) — U Uredbi (EU) br. 1169/2011 pojam ,zemlja podrijetla" hrane određuje se u skladu s člancima 23. do 26. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 (*). Za proizvode životinjskog () SL L 304, 22.11.2011., str. 18. (*) Uredba Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o dono- šenju Carinskog zakonika Zajednice (SL L 302, 19.10.1992., str. 1.). podrijetla taj se pojam odnosi na zemlju u kojoj je proizvod u cijelosti dobiven, što kada je u pitanju meso znači zemlja u kojoj je životinja rođena, uzgajana i zaklana. Ako je u proizvodnju hrane bilo uključeno nekoliko zemalja, taj se pojam odnosi na zemlju o kojoj su proizvodi podvrgnuti posljednjoj bitnoj i gospo- darski opravdanoj preradi ili obradi. Međutim, ako meso potječe od životinja koje su rođene, uzgajane i zaklane u različitim zemljama, time se potrošači ne bi dovoljno informirali o podrijetlu mesa. Stoga je u svim tim situa- cijama potrebno propisati da se na etiketi navodi država članica ili treća zemlja u kojoj je životinja uzgajana u razdoblju koje čini bitan dio uobičajenog ciklusa uzgoja pojedine vrste, kao i država članica ili treća zemlja u kojoj je zaklana. Pojam ,podrijetlo" trebalo bi biti rezer- virano za meso koje potječe od životinja koje su rođene, uzgajane i zaklane, a time je i u cijelosti dobiveno, u jednoj te istoj državi članici ili trećoj zemlji. U slučajevima u kojima je životinja uzgajana u nekoliko država članica ili trećih zemalja i ne može se ostvariti razdoblje uzgoja, potreban je odgovarajući navod mjesta uzgoja tako da se bolje zadovolje potrebe potrošača i izbjegne bespotrebna složenost etikete. Osim toga, trebalo bi utvrditi pravila za pakiranja koja sadržavaju komade mesa iste vrste ili različitih vrsta, koje potječe od životinja uzgajanih i zaklanih u različitim državama članicama ili trećim zemljama. Ovaj sustav označivanja zahtijeva pravila o sljedivosti u svim fazama proizvodnje i distribucije mesa, od klanja do pakiranja, kako bi se osigurala veza između označenog mesa i životinje ili skupine životinja od kojih meso potječe. Za meso uvezeno iz trećih zemalja za koje nisu dostupne informacije za označivanje trebalo bi propisati posebna pravila. Za mljeveno meso i obreske subjektima bi, s obzirom na karakteristike njihovih proizvodnih postupaka, trebalo omogućiti — uporabu _ pojednostavnjenog sustava označivanja.